ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2018 року 
Київ
справа №522/23579/16-а
адміністративне провадження №К/9901/10756/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів:  Гімона М.М., Мороз Л.Л.,
розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи № 522/23579/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії
за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України, постановленої 28 квітня 2017 року суддею Горбатюк С.А., -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року касаційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - Діордіци В.В. на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії повернуто особі, яка її подала.
Повертаючи касаційну скаргу, Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі зазначив, з 01 січня 2017 року представництво Головного управління Пенсійного фонлу України в Одеській області у Вищому адміністративному суді України як суді касаційної інстанції у провадженнях, розпочатих після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.
У червні 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направила до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 23 червня 2017 року відкрито провадження у справі.
У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви передано до Верховного Суду.
У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказує на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України норм процесуального права.
Як на обгрунтування неоднакового застосування норм процесуального права, заявником подано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2017 року, якою відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, поданою за підписом уповноваженого представника Головного управління, на рішення суду, які ухвалені після набрання чинності Законом № 1401-VIII.
Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про порушення Вищим адміністративним судом України норм процесуального права під час постановлення ухвали про повернення касаційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) визначено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.
Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (ч. 2 ст. 55 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017).
Ч. 7 ст. 55 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) визначено, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.
Згідно ч. 1 ст. 58 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. 
Відповідно до ч. 3 ст. 58 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації (за наявності).
Таким чином, на час постановлення оскаржуваної ухвали касаційного суду нормами Кодексу адміністративного судочинства України було передбачено, що представником пенсійного органу може бути уповноважена особа, яка діє на підставі довіреності за підписом керівника даного органу.
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у 522/23579/16-а подана уповноваженим представником  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Діордіцою В.В., яка діяла на підставі довіреності від 03.01.2017 № 11/07 підписаної Начальником головного управління.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висноку про протиправність ухвали касаційного суду від 28 квітня 2017 року, оскільки касаційна скарга подана уповноваженим представником, повноваження якого підтверджені належною довіреністю.
Слід заначити, що 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 чернвя 2016 року № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України ()щодо правосуддя" (далі Закон № 1401).
За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України (в редакції Закону № 1401) визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. 
Разом з тим, наведеним вище підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) також передбачено, що представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Таким чином, помилковим є висновок касаційного суду про те, що з 01 січня 2017 року представництво Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у Вищому адміністративному суді України як суді касаційної інстанції у провадженнях, розпочатих після 30 вересня 2016 року, має здійснюватись адвокатом, оскільки згідно  підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) таке представництво має здійснюватись не раніше 01 січня 2020 року.
Отже, рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, а тому відповідно до частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України заяву позивача слід задовольнити, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року -  скасувати, а справу направити до суду касаційної інстанції для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017),  статтями   241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року -  скасувати, а справу передати до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.Ю. Бучик
М.М. Гімон 
 Л.Л. Мороз 
Судді Верховного Суду