ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  904/6272/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого,  Берднік І.С., Сухового В.Г. 
учасники справи:
позивач (стягувач) -публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
відповідач (боржник) - комунальне підприємство "Теплоенерго"
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі Березкіної О.В. - головуючого, Іванова О.Г., Вечірко І.О. від 10 травня 2018 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у складі Ліпинського О.В. від 21 березня 2018 року
за скаргою публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 

Історія справи
Короткий зміст вимог скарги 
1. У березні 2018 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, стягувач) звернулося зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВДВС) при виконанні прийнятого у межах даної справи рішення Господарського суду Дніпропетровської області  від 26 жовтня 2016 року про стягнення з комунального підприємства "Теплоенерго" (далі - відповідач, боржник) на користь позивача 9 630 612,95 грн. основного боргу, 4 000 000 пені, 921 568,71 грн. 3% річних, 12 252 555,52 грн. інфляційних втрат. 
Вимоги скарги полягали у визнанні незаконними дій ВДВС щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 55474278 та визнанні недійсною постанови ВДВС від 12.02.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій (в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат).
2. Скарга мотивована безпідставністю зупинення виконавчого провадження з посиланням на пункт 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки нараховані на основну заборгованість боржника штрафні санкції, річні та інфляційні втрати не підпадають під правове регулювання Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII (далі - Закон України № 1730-VIII), а отже відповідні суми підлягають примусовому стягненню з відповідача не залежно від участі останнього в процедурі врегулювання заборгованості відповідно до вказаного закону.
Короткий зміст судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій
3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 травня 2018 року, у задоволенні скарги позивача відмовлено.
4. Судові рішення мотивовані тим, що сам по собі факт внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка стосується неповних розрахунків за енергоносії, з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У червні 2018 року позивач подав касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 травня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення скарги позивача.
Аргументи учасників справи
Доводи позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)
6. Предметом врегулювання Закону України № 1730-VIII є виключно основна заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ, без урахування сум пені, 3% річних та інфляційних втрат. При цьому погашення сум основного боргу за спожитий газ було здійснено відповідачем вже після набрання чинності Закону України № 1730-VIII, тобто після 30.11.2016, а тому, виходячи зі змісту частини 3 статті 7 названого Закону, його положення взагалі не розповсюджуються на спірні правовідносини. Отже, відповідні суми пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають примусовому стягненню з відповідача не залежно від його участі в процедурі врегулювання основної заборгованості.
Позиція відповідача у відзиві на касаційну скаргу (узагальнено)
7. Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження", який є спеціальним законом у регулюванні порядку здійснення виконавчого провадження, чітко визначено суб'єктний склад учасників, умови та підстави для зупинення виконавчого провадження, у зв'язку з чим жодних порушень законодавства при прийнятті спірної постанови державним виконавцем не допущено.

Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
8. Судами встановлено, що станом на 14.09.2017 КП "Теплоенерго" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії згідно з Законом України № 1730-VIII.
9. Виходячи з положень Закону України № 1730-VIII, цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а окремими нормами даного Закону визначено порядок дій та наслідки таких дій для боржника та кредитора. Одним із наслідків включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, є підписання договору про реструктуризацію, а в подальшому статтею 7 цього Закону передбачено механізм списання нарахованих на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань. Одночасно законодавець також передбачив механізм зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств до реєстру. 
10. Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України № 1730-VIII, з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
10.1. Частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду. 
11. Таким чином, пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення), а частина четверта статті 34 вказаного Закону визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ.
12. Верховний Суд звертає увагу на те, що оскільки в даному випадку положення статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за своєю суттю містять норми прямої дії та чіткі підстави для зупинення виконавчого провадження, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність порушень в діях державного виконавця, оскільки положення вказаного Закону не містять жодних застережень щодо дати виникнення основної заборгованості за спожитий газ та не ставлять можливість зупинення примусового стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних в залежність від дати погашення боржником основного боргу.
13. Більше того, приписами частини 3 статті 7 Закону України № 1730-VIII, до якої апелює позивач в обґрунтування наведеного у пункті 6 Постанови доводу про нерозповсюдження дії цього Закону на спірну заборгованість, передбачено можливість списання нарахованих на заборгованість за спожитий газ неустойки, інфляційних нарахувань та 3% річних за умови погашення такої заборгованості до набрання чинності цим Законом. Проте у даному випадку мова йде про можливість зупинення виконавчого провадження зі стягнення відповідних сум на підставі спеціальних норм Закону України "Про виконавче провадження", а не про їх списання у порядку Закону України № 1730-VIII, тому такі доводи скаржника відхиляються. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
14. Враховуючи вищенаведене, касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 травня 2018 року у справі № 904/6272/16 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Міщенко І.С.

Судді                                                                                                    Берднік І.С.
    
                                                                                                          Суховий В.Г.