ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

05 червня 2018 року 
справа №804/550/16
адміністративне провадження №К/9901/48747/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Держаної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у складі судді Царікової О.В. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у складі колегії суддів Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., Мельника В.В. у справі №  804/550/16 за позовом Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "АКМА" до Дніпропетровська митниця Держаної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування картки відмови,

У С Т А Н О В И В :

27 січня 2016 року Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «АКМА» (далі - Підприємство, позивач у справі) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Держаної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування рішення від 29 грудня 2015 року №КТ-110000013-0255-2015 про визначення коду товару, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29 грудня 2015 року №110080000/2015/00333, з мотивів безпідставності їх прийняття.

06 лютого 2017 року постановою Дніпропетровський окружний адміністративний суд, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, позов задоволений, визнано протиправним та скасував рішення від 29 грудня 2015 року №КТ-110000013-0255-2015 про визначення коду товару та визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 29 грудня 2015 року №110080000/2015/00333.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій висновувались на тому, що токарний верстат з числовим програмним керуванням модель Е200С не є ані багатоцільовим оброблюваним центром, ані токарним автоматом, тому він не може бути віднесений за кодом УКТЗЕД до підкатегорії «верстати токарні багатоцільові» з кодом 8458112000, а відноситься саме до підкатегорії «інші», категорії «Верстати токарні (включаючи верстати токарні багатоцільові) металорізальні», що відповідно до УКТЗЕД відповідає коду 8458118000. При цьому судами враховано висновок за результатами проведення експертизи з оцінки конструкції верстата токарного металорізального горизонтального з числовим програмним керуванням (ЧПК) мод. Е200С Державного підприємства "Науково-технічний центр "Станкосерт" від 23 листопада 2016 року.

23 квітня 2018 року митним органом подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

25 квітня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано справу №  804/550/16 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

08 травня 2018 року справа № 804/550/16 надійшла на адресу Верховного Суду.

В касаційній скарзі митний орган, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та неповне з'ясування обставин у справі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заявник касаційної скарги, пославшись на положення Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №650 від 30 травня 2012 року, положення статті 69 Митного кодексу України, виклавши обставини справи, зазначає про хибність висновку суду апеляційної інстанції стосовно того, що відповідачем неправомірно змінено групу товарної позиції, оскільки ні група, ні товарна позиція митницею не змінювалась, а класифікація змінена лише на рівні під позиції, виключно виходячи з визначальних характеристик, що містяться в наданих декларантом документах. Вказує на те, що висновок за результатами проведення експертизи з оцінки конструкції верстата токарного металорізального горизонтального з числовим програмним керуванням (ЧПК) мод. Е200С, наданий 23 листопада 2016 року Державним підприємством «Науково-технічний центр «Станкосерт» не може вважатися належним доказом щодо предмету доказування, оскільки експертна установа не має повноважень товарознавчих експертів та здійснювати експертизу на відповідність товару певному коду згідно УКТЗЕД.

14 травня 2018 року від Підприємства до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено.

Позивач подав митну декларацію від 24 грудня 2015 року №110080000/2015/119953, в якій заявлено до митного оформлення товар - верстат токарний металорізальний, горизонтальний, з числовим програмним керуванням, модель Е200С, виробник «Hyundai Wia», Республіка Корея. Позивачем визначено означений товар за кодом УКТ ЗЕД - 8458118000.

До митної декларації позивачем надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 серпня 2015 року № 2, додаток від 15 вересня 2015 року №2; міжнародна автомобільна накладна (СMR); коносамент; некласифікований комерційний документ; банківський платіжний документ; рахунок-фактура (інвойс); пакувальний лист; страховий поліс; договір про надання послуг митного брокера; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; копія митної декларації країни відправника.

29 грудня 2015 року при опрацюванні митної декларації від 24 грудня 2015 року №110080000/2015/119953 та поданих документів позивача митним органом прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-110000013-0255-2015, за яким класифіковано верстат токарний металорізальний, горизонтальний, з числовим програмним керуванням, модель Е200С, виробник «Hyundai Wia» Республіка Корея за кодом 8458112000.

29 грудня 2015 року посилаючись на порушення Підприємством правил класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, митний орган прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №110080000/2015/00333, з підстав зміни коду та опису заявленого за митною декларацією від 24 грудня 2015 року №110080000/2015/119953 товару (з 8458118000 (ставка мита 0%) на 8458112000 (ставка мита 3%)).

Касаційна скарга митного органу підлягає перегляду в межах доводів та вимог відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди згідно класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Відповідно до частини 2 статті 69 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Частина 3 цієї статті Митного кодексу України встановлює, що на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати всі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів або техніко-технологічну документацію на них.

Згідно частини 4 статті 69 Митного кодексу України, в разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до частини 5 статті 69 Митного кодексу України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли в процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (частина 8 статті 69 Митного кодексу України).

У відповідності до пунктів 2, 3, 15 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Суд касаційної інстанції з огляду на положення статей 69, 70, 82 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій) погоджується з судами попередніх інстанцій щодо врахування при вирішенні спору висновку за результатами проведення експертизи з оцінки конструкції верстата токарного металорізального горизонтального з числовим програмним керуванням (ЧПК) мод. Е200С Державного підприємства "Науково - технічний центр "Станкосерт" від 23 листопада 2016 року, згідно якого токарний верстат з числовим програмним керуванням модель Е200С не є ані багатоцільовим оброблюваним центром, ані токарним автоматом, відповідно до УКТЗЕД відповідає коду 8458118000.

Стосовно доводів заявника касаційної скарги щодо відсутності повноважень у Державного підприємства "Науково - технічний центр "Станкосерт" щодо надання експертних висновків Суд зазначає наступне. 

За положеннями частин першої та другої статті 66 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час призначення експертизи), експертом є особа, яка має необхідні знання та якій в порядку, встановленому цим Кодексом, доручається дати висновок з питань, що виникають під час розгляду справи і стосуються спеціальних знань цієї особи, шляхом дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини у справі.
Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Частиною четвертою статті 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII (в редакції, чинній на час призначення судом експертизи) передбачено, що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судову експертизу», особа  або  орган,  які  призначають  або  замовляють судову експертизу, можуть  доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або  іншим  фахівцям  з  відповідних  галузей  знань, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи ту обставину, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України листом зазначив про відсутність компетенції щодо вирішення питань, зазначених судом в ухвалі від 07 квітня 2016 року про призначення експертизи, повідомив суд, що проведення зазначених в ухвалі досліджень здійснюють акредитовані випробувальні лабораторії у відповідній галузі, Суд дійшов висновку, що експертиза, призначена судом першої інстанції та доручена Державному підприємству "Науково - технічний центр "Станкосерт", проведена фахівцями установи, які мають спеціальні знання, матеріали справи містять атестат про акредитацію Підприємства як випробувального центру відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2005) в сфері випробування машин та устаткування для оброблення матеріалів шляхом їх видалення або деформації; технологічного обладнання та допоміжного устаткування тощо. Цей атестат про акредитацію виданий Національним агентством з акредитації України, зареєстрований у Реєстрі 18 вересня 2014 року за № 10278 та є дійсним до 17 вересня 2019 року.

Враховуючи висновок Державного підприємства "Науково - технічний центр "Станкосерт" від 23 листопада 2016 року за результатами проведення експертизи, який врахований, оцінений судами попередніх інстанцій, Суд вважає спірні рішення митного органу протиправними.

Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

Доводи касаційної скарги стосуються встановлення обставин справи, достовірності окремих доказів і переваги одних доказів над іншими, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Держаної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 804/550/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Р.Ф.Ханова 

Судді:                                                                                           І.А.Гончарова

                                                                                          І.Я.Олендер