ПОСТАНОВА
Іменем України

21 червня 2018 року 
Київ
справа №808/9152/15
адміністративне провадження №К/9901/11632/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод "Перетворювач"
до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про визнання протиправною та скасування постанови
за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод "Перетворювач"
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду у складі судді Нестеренко Л.О. від 16 березня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Добродняк І.Ю., Бишевської Н.А., Семеняка Я.В. від 14 червня 2016 року, 
В С Т А Н О В И В :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод «Перетворювач» звернулось до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів № 301-ДН-1-Е від 28 серпня 2015 року, винесену уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку членом НКЦПФР Назарчуком І.Р. відносно ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постанову суду мотивовано тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 28 серпня 2015 № 301-ДН-1-Е діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, з дотриманням строків встановлених частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про державну регулювання ринку цінних паперів в Україні».
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року - без змін.
Постановляючи зазначену ухвалу суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Касаційна скарга подана 01 серпня 2016 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі № 808/9152/15, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.
Згідно з пунктом 4 Перехідних положень КАС України касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.
Верховний Суд ухвалою від 06 червня 2018 року прийняв до провадження адміністративну справу № 808/9152/15 та призначив її до розгляду ухвалою від 18 червня 2018 року в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 21 червня 2018 року. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15 травня 2015 року посадовою особою Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів № 1940/03-01/16.
Підставою для прийняття означеної постанови стало виявлене порушення товариством вимог пункту 4 Розділу VI Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03 грудня 2013 року № 2826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2013 року за №2180/24712 (далі за текстом - Положення № 2826), суть якого полягає у тому, що повідомлення про проведення 29 квітня 2015 року загальних зборів акціонерів ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» розміщене в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії про ринок цінних паперів 30 березня 2015 року, тобто менш як за 30 днів до дати проведення загальних зборів.
Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що через вчинення товариством низки діянь, що містять ознаки правопорушень, під час повідомлення про проведення 29 квітня 2015 року загальних зборів ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» та реєстрації акціонерів для участі в них, посадовими особами Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку складено акти та винесені 15 травня 2015 року, крім вищевказаної, ще чотири постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів: №№ 1936/03-01/06, 1937/03-01/06, 1938/03-01/06, 1939/03-01/06.
29 травня 2015 року Дніпропетровським територіальним управлінням НКЦПФР отримано лист товариства № 01/33 від 29 травня 2015 року, в якому останнє, серед іншого, зазначило про визнання порушення вимог пункту 4 розділу VI Положення № 2826 та просило застосувати мінімальний розмір штрафу у зв'язку з відсутністю будь-яких негативних наслідків для будь-яких осіб.
02 червня 2015 року посадовою особою Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР складено відносно ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 184-ДН-1-Е, яким зафіксовано вищенаведене порушення.
Також 02 червня 2015 року розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів призначено відповідною постановою Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР на 16 червня 2015 року.
11 червня 2015 року ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» подані ідентичні клопотання по всіх вищевказаних справах до центрального органу - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому товариство, посилаючись на упереджене та дискримінаційне ставлення з боку співробітників Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР просило: витребувати справи про правопорушення на ринку цінних та передати їх на колегіальний розгляд членів НКПФР; залучити фахівців з корпоративного права та законодавства про цінні папери; зупинити провадження у справах про правопорушення на ринку цінних до надання висновків такими фахівцями. 
Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку листом від 16 червня 2015 № 16/12358/НК вищезазначені справи були витребувані в Дніпропетровського територіального управління для передачі на розгляд до центрального апарату Комісії.
16 червня 2015 року Дніпропетровським територіальним управлінням НКЦПФР винесено постанову про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів, якою, з посиланням на вищезазначене клопотання товариства та пункти 4, 6 Розділу ІІІ та пункт 7 розділу ІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Комісії від 16 жовтня 2012 року № 1470, провадження у справі у відношенні ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» (по акту від 02 червня 2015 року № 184-ДН-1-Е) зупинено у зв'язку з необхідністю проведення додаткової перевірки та передачі справи на розгляд до центрального апарату Комісії.
03 серпня 2015 року головою Комісії винесено доручення № 302-ДН-1-Е, яким справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» доручено розглядати члену Комісії Назарчуку І. Р.
13 серпня 2015 року уповноваженою особою Комісії - членом Комісії Назарчуком І. Р. винесено постанови про відновлення провадження у справах про правопорушення на ринку цінних паперів, порушених у відношенні ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач», зокрема і по акту від 02 червня 2015 року № 184-ДН-1-Е, з призначенням розгляду справ на 28 червня 2015 року.
28 серпня 2015 року за результатами розгляду справ про правопорушення на ринку цінних паперів, порушених у відношенні товариства, винесено оскаржувану постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 28 серпня 2015 № 301-ДН-1-Е.
Даною постановою про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 28 серпня 2015 року № 301-ДН-1-Е за нерозміщення інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії про ринок цінних паперів застосовано до товариства санкцію у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. на підставі пункту 6 частини першої статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».
Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є незаконними та необґрунтованими, оскільки винесенні при не доведенні обставин, що мають значення для справи, які суди вважають встановленими; при невідповідності висновків судів обставинам справи; з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судами фактично не встановлено жодних обставин справи. Винесені судові рішення не мотивовані. Постановляючи судові рішення суди першої та апеляційної інстанції не надали правової оцінки жодному з доводів ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач», в судових рішеннях не викладено мотивів з яких суди зазначені доводи не взяли до уваги. Судами першої та апеляційної інстанції зроблений невірний висновок щодо застосування до позивача стягнення за порушення на ринку цінних паперів у межах строків, передбачених частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України» (30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення) та з дотриманням Правил розгляду справи за правопорушення на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16 жовтня 2012 року № 1470. Поза увагою судів першої та апеляційної інстанції залишилися доводи позивача про порушення відповідачем під час застосування санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Судами першої та апеляційної інстанції не взяті до уваги доводи позивача щодо незаконності Розділу VI Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів та фондового ринку від 03 грудня 2-13 року № 2826, з підстав відсутності повноважень у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлювати вимоги до порядку скликання загальних зборів акціонерів.
Відповідачем 22 серпня 2016 року подані заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить касаційну скаргу ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
Відповідач свої заперечення обґрунтовує тим, що суди першої та апеляційної інстанції правильно дійшли висновку про ненадання позивачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відповідачем норм чинного законодавства. Обставини, викладені в касаційній скарзі ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД 
Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 2 Розділу VI Положення № 2826 розкриття інформації в повідомленні про проведення загальних зборів здійснюється шляхом розміщення її в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії за формою, наведеною в додатку 46 до цього Положення.
Згідно пункту 4 Розділу VI Положення № 2826 розкриття інформації в повідомленні про проведення загальних зборів емітентами здійснюється не менш як за 30 днів до дати проведення загальних зборів, а також у разі зміни у порядку денному загальних зборів, не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів.
Статтею 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 96 № 448/96-ВР (далі за текстом - закон № 448/96-ВР) встановлено відповідальність юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів. 
Так, пунктом 6 частини першої статі 11 Закону № 448/96-ВР  Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно абзацу 1 пункту 4 Розділу ІІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням НКЦПФР від 16 жовтня 2012 року № 1470, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 листопада 2012 року за №1855/22167 (далі за текстом - Правила № 1470) провадження у справі про правопорушення зупиняється у випадках: перебування на розгляді в Комісії, в судових органах або в інших державних органах іншої справи, рішення за якою матиме значення при вирішенні справи; необхідності проведення експертизи, додаткової перевірки або отримання відповідних висновків; у разі відсутності інформації про місцезнаходження особи, щодо якої порушено справу. Про зупинення провадження у справі уповноваженою особою виноситься постанова про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів (абзац 2 пункту 4 Розділу ІІІ Правил № 1470). Крім того, у пункті 7 Розділу ІІ Правил № 1470 передбачено, що голова Комісії має право витребувати будь-яку справу про правопорушення, що перебуває у провадженні однієї уповноваженої особи, та передати її на розгляд іншій уповноваженій особі або прийняти її до свого провадження.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Розділу IV Правил № 1470 справа про правопорушення порушується з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.
Згідно з абзацом 1, 3 пункту 2 Розділу IV Правил № 1470 уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.
Акт про правопорушення на ринку цінних паперів складається та підписується не пізніше двадцяти робочих днів з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.
Акт про правопорушення на ринку цінних паперів після його складання протягом п'яти робочих днів разом з поясненнями та іншими документами справи направляється уповноваженій особі, яка правомочна розглядати справу про правопорушення, для підготовки справи до розгляду (пункт 10 Розділу IV Правил № 1470).
Згідно Розділом VIII Правил № 1470 уповноважена особа приймає рішення про застосування санкції протягом тридцяти робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення.
При цьому відповідно до абзацу 3 пункту 4 Розділу III Правил № 1470 у разі зупинення провадження у справі про правопорушення перебіг строку призупиняється з дати винесення відповідної постанови.
Згідно пунктом 5 Розділу III Правил № 1470 провадження у справі про правопорушення відновлюється після з'ясування обставин, які спричинили його зупинення, про що уповноважена особа виносить постанову про відновлення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів.
З дати винесення постанови про відновлення провадження у справі про правопорушення перебіг строку продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Відповідно до пункту 15 частини другої статті 7 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань встановлює вимоги, порядок та стандарти щодо обов'язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства.
Згідно з пунктом 13 статті 8 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: розробляти і затверджувати з питань, що належать до її компетенції, обов'язкові для виконання нормативні акти. 
Вказані повноваження реалізовані шляхом прийняття Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку рішення від 03 грудня 2013 № 2826, яким затверджено Положення про розкриття інформації емітентами цінних папері, у пункті 1 Розділу 1 якого, в свою чергу, зазначено, що предметом регулювання даного Положення є склад, порядок і строки розкриття, зокрема, інформації в повідомленні про проведення загальних зборів емітентами цінних паперів та подання її до Комісії.
У підпункті «б» пункту 4 Положення, передбачено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції
Надаючи правову оцінку доводам касаційної скарги та висновкам судів першої та апеляційної інстанції, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, який правильно встановив, що розміщення позивачем повідомлення про       проведення 29 квітня 2015 року загальних зборів акціонерів ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії про ринок цінних паперів 30 березня 2015 року, тобто менш як за 30 днів до дати проведення загальних зборів, що є порушенням вимог пункту 4 Розділу VI Положення № 2826.
Стосовно підстав для зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів, про відсутність яких зазначає скаржник,       колегія суддів зазначає таке.
Згідно абзацу 1 пункту 4 Розділу ІІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням НКЦПФР від 16 жовтня 2012 року № 1470, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 листопада 2012 року за №1855/22167 провадження у справі про правопорушення зупиняється у випадках: перебування на розгляді в Комісії, в судових органах або в інших державних органах іншої справи, рішення за якою матиме значення при вирішенні справи; необхідності проведення експертизи, додаткової перевірки або отримання відповідних висновків; у разі відсутності інформації про місцезнаходження особи, щодо якої порушено справу. Про зупинення провадження у справі уповноваженою особою виноситься постанова про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів (абзац 2 пункту 4 Розділу ІІІ Правил № 1470). Крім того, у пункті 7 Розділу ІІ Правил № 1470 передбачено, що голова Комісії має право витребувати будь-яку справу про правопорушення, що перебуває у провадженні однієї уповноваженої особи, та передати її на розгляд іншій уповноваженій особі або прийняти її до свого провадження.
З наведених вище обставин вбачається, що Дніпропетровське територіальне управління НКЦПФР винесло постанову про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів від 16 червня 2015 року, задовольнивши клопотання скаржника, у зв'язку з необхідністю проведення додаткової перевірки та передачі справи на розгляд до центрального апарату Комісії, що цілком відповідає приписам абзацу 1 пункту 4 Розділу ІІІ Правил №1470.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Правил № 1470 порушення вимог законодавства щодо провадження у справі про правопорушення є підставою для прийняття Комісією рішення про направлення справи на новий розгляд.
Отже законодавцем передбачена можливість оскарження до Комісії порушення територіальними органами НКЦПФР встановленої чинним законодавством процедури при здійсненні провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів. В той же час, постанова про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів від 16 червня 2015 року, яку скаржник вважає безпідставно винесеною, останнім оскаржена не була.
Стосовно посилань позивача на порушення строків, встановлених частиною п'ятою статті12 Закону № 448/96-ВР, апеляційним судом правильно зазначене наступне.
Датою отримання уповноваженою особою документів, що підтверджують факт правопорушення, є 02 червня 2015 року (дата постанови про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів), а постанову про зупинення провадження у справі про правопорушення винесено 16 червня 2015 року. Тобто до зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів пройшло 14 календарних днів.
В подальшому постанову про відновлення провадження у справах про правопорушення на ринку цінних паперів винесено відповідачем 13 серпня 2015 року, а оскаржувану постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів - 28 серпня 2015 року. Тобто з моменту поновлення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних до прийняття постанови про накладення санкції пройшло 15 календарних днів.
Наведене свідчить про прийняття відповідачем постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів 301-ДН-1-Е від 28 серпня 2015 року в межах строку, встановленого у частині п'ятій статті 12 Закону № 448/96-ВР, внаслідок чого доводи скаржника з цього приводу є безпідставними.
Скаржник також вважає, що суди першої та апеляційної інстанції не взяли до уваги в якості доказу порушення принципу рівності перед законом те, що за аналогічні правопорушення і за правопорушення, які спричинили більш тяжкі наслідки, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку на інших суб'єктів Фондового ринку накладались значно менші штрафні санкції, а виходячи зі змісту порушення, відсутності негативних наслідків для жодних осіб, включаючи самих акціонерів, застосування до ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» санкції у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. є завеликим. 
Колегією суддів апеляційного суду вірно зазначено, що такі доводи позивача не приймаються, оскільки, частина друга статті 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Жодна норма процесуального законодавства не покладає на суд обов'язку при вирішенні справ брати до уваги та порівнювати розмір штрафних санкцій, застосованих НКЦПФР за аналогічні правопорушення і за правопорушення, які спричинили більш тяжкі наслідки, до інших суб'єктів господарювання. Крім того, зі змісту пункту 6 частини першої статті 11 Закону № 448/96-ВР (на підставі якого до позивача застосовані санкції) вбачається визначення законодавцем верхнього граничного розміру фінансової санкції, а саме: у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і відсутність нижнього граничного розміру фінансової санкції. При цьому у пункті 4 Розділу XII Порядку № 1470 визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер учиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Стосовно доводів скаржника про незаконність розділу VI Положення № 2826 з підстав відсутності повноважень у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлювати вимоги до порядку скликання загальних зборів акціонерів, зокрема порядку розкриття інформації у повідомленні про проведення загальних зборів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 15 частини другої статті 7 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань встановлює вимоги, порядок та стандарти щодо обов'язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства.
Згідно з пунктом 13 статті 8 Закону Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: розробляти і затверджувати з питань, що належать до її компетенції, обов'язкові для виконання нормативні акти. 
Вказані повноваження реалізовані шляхом прийняття Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку рішення від 03 грудня 2013 № 2826, яким затверджено Положення про розкриття інформації емітентами цінних папері, у пункті 1 Розділу 1 якого, в свою чергу, зазначено, що предметом регулювання даного Положення є склад, порядок і строки розкриття, зокрема, інформації в повідомленні про проведення загальних зборів емітентами цінних паперів та подання її до Комісії.
Скаржник стверджує, що до повноважень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку належить встановлення вимог до інформації, що стосується ринку цінних паперів, а не до інформації, що має назву «повідомлення про скликання та проведення загальних зборів», тому розділ VI Положення № 2826 є таким, що не відповідає приписам частини п'ятої статті 78 Закону України «Про акціонерні товариства», в якій встановлено, що акціонерне товариство зобов'язане розкривати інформацію відповідно до законів України. 
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду, який зазначив, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03 грудня 2013 № 2826, яким затверджено Положення про розкриття інформації емітентами цінних папері, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2013 за № 2180/24712. Відповідно до пункту 15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28. грудня 1992 № 731 міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.
У підпункті «б» пункту 4 Положення, передбачено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03 грудня 2013 № 2826 пройшло державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, в установленому поряду незаконним не визнано і не скасовано, вказане рішення є обов'язковим для виконання скаржником як емітентом цінних паперів. 
Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 40 справи "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип  наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Суд, також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine, аpplication no. 63566/00).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.
Тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод "Перетворювач" залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          М.І. Гриців 
                                                                                          Н.В. Коваленко