ПОСТАНОВА
Іменем України

23 травня 2018 року 
Київ
справа №826/219/16
адміністративне провадження №К/9901/1755/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Білоуса О.В., Шарапи В.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/219/16 
за позовом ОСОБА_2 
до Святошинського районного суду м. Києва
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 
на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року (головуючий суддя - Кузьменко В.А.) та 
ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Твердохліб В.А., суддів:                  Бужак Н.П., Костюк Л.О.), 
ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Святошинського районного суду м. Києва (далі - відповідач), в якому просив: 
1.1. визнати неправомірною відмову відповідача від 15 грудня 2015 року №76573/15-Вих/КА-17 в наданні інформації на запит позивача від 10 грудня 2015 року;
1.2. зобов'язати відповідача здійснити дії щодо повторного розгляду запиту на інформацію Позивача від 10 грудня 2015 року в порядку, що передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача йому протиправно відмовлено у наданні запитуваних документів, оскільки така відмова є порушенням права позивача на доступ та одержання публічної інформації в порядку передбаченому чинним законодавством.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. 06 червня 2016 року Окружний адміністративний суд м. Києва вирішив:
3.1. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач діяв у порядок та спосіб, передбачений чинним законодавством та в межах своїх повноважень, жодним чином не обмежив право позивача на отримання інформації, оскільки належним чином розглянув запит та надав обґрунтовану відповідь, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 21 липня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:
5.1. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року - без змін.
6. Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7. У серпні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка 04 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
8. У касаційній скарзі позивач просить: 
8.1. скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року;
8.2. прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.
8.3. Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2018 року прийнято касаційну скаргу до провадження та 18 травня 2018 року справа призначена до попереднього розгляду у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
9.  Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
9.1. позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішення допущено порушення норм матеріального права, тому такі рішення є незаконними.
9.2. Суди попередніх інстанцій надали неналежну правову оцінку нормам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та неправильно його тлумачили.
10. Відповідач скористався своїм правом та надав заперечення на касаційну скаргу в якому зазначив, що підстави для звернення до суду з даним позовом були відсутні, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 10 грудня 2015 року звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому на підставі статті 34 Конституції України та статей 13, 19-22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати завірені копії наказів Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг.
12. За результатами розгляду запиту позивача Святошинський районний суд міста Києва у листі від 15 грудня 2015 року №76573/15-Вих/Ка-17 повідомив, що згідно наказу голови Святошинського районного суду міста Києва Домарацької А.В. від              09 вересня 2015 року №28/аг відряджено заступника голови Святошинського районного суду міста Києва Лопатюк Н.Г. до Національної школи суддів України для участі у підготовці голів та заступників голів місцевих загальних судів з 05 жовтня 2015 року по 09 жовтня 2015року; згідно наказу голови Святошинського районного суду міста Києва Домарацької А.В. від 18 вересня 2015 року №33/аг відряджено суддю Святошинського районного суду міста Києва Ул'яновську О.В. для участі у з'їзді Міжнародної асоціації суддів, який відбудеться у місті Барселоні (Іспанія) з                  02 жовтня 2015 року по 11 жовтня 2015 року. 
13. Одночасно повідомлено, що надати завірені копії наказів від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг не виявляється можливим, оскільки відповідно до додатку №1 до наказу Державної судової адміністрації України №104 від 22 червня 2011 року накази голови суду (особи, що виконує обов'язки голови суду) та керівника апарату суду належать до переліку документів у місцевому загальному суді, що містять інформацію, яка становить службову інформацію.
14. Вважаючи протиправною відмову у не наданні запитуваних документів з підстав порушення права позивача на доступ та одержання публічної інформації в порядку, передбаченому чинним законодавством, позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
15. Конституція України
15.1. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19).
16. Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року                         № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
16.1. Стаття 1 Закону № 2939-VI. Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
16.2. Частина 1 статті 6 Закону № 2939-VI. Інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.
16.3. Частина 7 статті 6 Закону № 2939-VI. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
16.4. Пункт 1 частини 1 статті 9 Закону № 2939-VІ. Відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.
16.5. Частина 1 статті 22 Закону № 2939-VІ. Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.
17. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
17.1. Пункт 1 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Типовий перелік відомостей, що становлять службову інформацію, та які можуть міститися в документах з організації діяльності місцевих та апеляційних судів  затверджено наказом ДСА України від 23.10.2012 року (далі - Перелік).

18.1. Пункт 10 Переліку. 
Відомості, що можуть міститися в документах суду:
які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію (доповідні, службові записки, накази тощо); щодо організації та діяльності органів суддівського самоврядування з питань внутрішньої діяльності суду (протоколи зборів суддів; протоколи оперативних нарад тощо); з організаційно-кадрової роботи суду (особові справи суддів та працівників апарату суду, з особового складу, щодо чисельності, складу та руху кадрів, надання відпусток, відрядження, атестації державних службовців апарату суду, дисциплінарні стягнення, проходження медичного огляду тощо); з адміністративно-господарських питань діяльності суду (окрім інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним майном); стосовно питань організації ведення роботи з аналізу судової статистики, вивчення та узагальнення судової практики, що передує публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; щодо внутрішньої організації ведення обліку, реєстрації та зберігання службових документів діяльності суду; які містять матеріали службових розслідувань.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
20. Судом встановлено, що відповідачем розглянуто запит позивача від 10 грудня 2015 року в строки та в порядку, встановлені Законом № 2939-VІ, крім того, вказаний запит містить інформацію, викладену в запитуваних наказах Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг.
21. Відповідач зазначив у свої відповіді на запит позивача, що копії спірних наказів від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг надати позивачу не виявляється можливим, оскільки такі документи належать до переліку документів у місцевому загальному суді, що містять інформацію, яка становить службову інформацію.
22. У пункті 10 вищезазначеного Переліку вказано відомості, що можуть міститися в документах суду, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію (доповідні, службові записки, накази тощо).
23. Враховуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що відповідач мав відповідне право не надавати позивачу копії запитуваних наказів Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг, з огляду на наявність в таких документах службової інформації.
24. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач не порушував вимог законодавства та не обмежив право позивача на отримання інформації, оскільки належним чином розглянув запит та надав обґрунтовану відповідь.
25. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
26. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
27. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          О.В. Білоус          

                                                                                          В.М. Шарапа