ПОСТАНОВА
Іменем України

19 червня 2018 року 
Київ
справа №2322/2596/12
адміністративне провадження №К/9901/12856/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -                                                   Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                                                                                    Бевзенка В. М., 
                                                                                                                                                       Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року (суддя - Левченко В.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року (головуючий суддя - Саприкіна І.В., судді - Аліменко В.О., Кучма А.Ю.) у справі 
за позовом ОСОБА_2
до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області
про стягнення середнього заробітку за червень 2012 року, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           02 серпня 2012 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про стягнення середнього заробітку за час з 01.06.2012 року по 01.07.2012 року в сумі 2689,63 грн. та на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.
2.          Обґрунтовуючи позов позивач посилалась на те, що 01.06.2012 року Чорнобаївським районним судом було прийнято постанову по справі №2-а/2322/23/12, якою її поновлено на посаді секретаря Лящівської сільської ради та секретаря Виконавчого комітету Лящівської сільської ради, але відповідачем не було вжито належних заходів для поновлення її на посаді.
3.          Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2012 року задоволено частково адміністративний позовом ОСОБА_2 до Лящівської сільської ради про стягнення середнього заробітку, стягнуто з Лящівської сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час невиконання рішення суду з 01.06.2012 року по 01.07.2012 року в сумі 2689,63 грн. та 500 грн. моральної шкоди.
4.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року задоволено апеляційну скаргу Лящівської сільської ради, скасовано постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2012 року та ухвалено у справі нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Лящівської сільської ради Черкаської області.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2016 року вищевказані судові рішення скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.          Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про стягнення середнього заробітку за червень 2012 року, стягнуто з Лящівської сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час невиконання рішення суду з 01 червня 2012 року по 01 липня 2012 року у сумі 2492,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
7.          Задовольняючи позов частково суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату їй середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 01.06.2012р. по 01.07.2012р. За цей період кількість робочих днів становила 19, отже середній заробіток за час затримки виконання судового рішення становить 2492,80 грн. Позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення, так як відсутні належні та допустимі докази спричинення позивачеві моральної шкоди.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
8.          Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. 
9.          Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу Лящівської сільської ради залишено без задоволення, а постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року - без змін.                                                              
10.          Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, зазначив, що прийняття рішення про поновлення на роботі ОСОБА_2, як секретаря сільради, належить до компетенції саме Лящівської сільської ради, а тому розпорядження голови не є належним виконанням судового рішення в частині поновлення позивача на раніше займаній посаді. Враховуючи те, що постанова Чорнобаївського районного суду     Черкаської області від 01 червня 2012 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді не виконана Лящівською сільською радою, шляхом прийняття відповідного рішення на її сесії, Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на виплату їй середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 01 червня 2012 року по 01 липня 2012 року відповідно до статті 236 КЗпП.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
11.          Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області (далі - скаржник) у вересні 2016 року звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від   31 серпня 2016 року.
12.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
13.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року та прийняти нове рішення про відмову у позові. 
14.          В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник посилається на те, що для поновлення ОСОБА_2 на посаді секретаря сільради не вимагається рішення засідання сесії Лящівської сільської ради про прийняття на роботу позивача, оскільки вона була призначена рішенням сільської ради.
15.          Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
16.          Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 червня 2012 року у справі №2-а/2322/23/12 ОСОБА_2 поновлено на посаді секретаря Лящівської сільської ради та секретаря Виконавчого комітету Лящівської сільської ради, визнано протиправним та скасовано рішення Лящівської сільської ради від 19 березня 2012 року №18-3/VI, визнано недійсним запис №12 у трудовій книжці про звільнення з роботи та зобов'язано відповідача видати дублікат трудової книжки, у який перенести усі записи крім №12, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу 6634,21 грн. та 500 грн. моральної шкоди. Постанова допущена до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення компенсації за вимушений прогул у межах стягнення за один місяць в сумі 2689,63 грн.
17.          На виконання вказаного судового рішення розпорядженням Лящівського сільського голови від 01 червня 2012 року №16-р/к ОСОБА_2 поновлено на посаді секретаря сільської ради та закріплено робоче місце.
18.           05 червня 2012 року Лящівська сільська рада прийняла рішення №19-6/VI про скасування рішення Лящівської сільської ради від 19 березня 2012 року №18-3/VI «Про звільнення з посади секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету Лящіської сільської ради».
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
19.          Частина друга статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Частини 2 та 8 статті 235 Кодексу законів про працю України: у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
21.          Стаття 236 Кодексу законів про працю України: у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
22.          Пункт перший частини 1 статті 256 КАС України: негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
23.          Пункт 4 частини 1 статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»: виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
24.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
25.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
26.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
27.          З прийняттям постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов'язок щодо його виконання.
28.          У пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.
29.          Оскільки рішення про поновлення на роботі може вважатися виконаним лише з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо того, що рішення про поновлення на роботі позивача, як секретаря сільської ради, належить до компетенції саме Лящівської сільської ради, а тому розпорядження голови не є належним виконанням судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді.
30.          Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення є правильними.
31.          Здійснений судом першої інстанції розрахунок суми, що підлягає сплаті у якості середнього заробітку за вказаний період, не є предметом касаційного оскарження.
32.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
33.          Частиною першою статті 350    КАС України    (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
34.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
35.          З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
36.          Керуючись статтями 341,    343,    349, 350,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
37.          В задоволенні касаційної скарги Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області - відмовити.
38.          Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.
39.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко 
                                                                                                    В.М. Шарапа