ПОСТАНОВА
Іменем України
13 червня 2018 року 
м. Київ
справа №522/12478/15-а
адміністративне провадження №К/9901/3725/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року (судді: Лук'янчук О.В., Градовський Ю.М., Кравченко К.В.) у справі № 522/12478/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в.о. начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, третя особа: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування постанов, 
УСТАНОВИВ:
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі УДВС ГТУЮ в Одеській області) та в.о. начальника служби ОСОБА_2, головного державного виконавця (ВДВС ГТУЮ в Одеській області) ОСОБА_3, Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі Маліновський ВДВС Одеського МУЮ),  начальника Малиновського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_4, старшого державного виконавця Малиновського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_5, третя особа: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив:
-          визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 29 травня      2015 року ВП №47692930; 
-          - зобов'язати головного державного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року по справі №522/17806/13-а про забезпечення доказів; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 14 квітня 2015 року №19/3/1/2015 про проведення перевірки виконавчих проваджень № ЄДРВП 43470664 та № ЄДРВП 44901724 та їх витребування; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 22 квітня 2015 року №19/3/1/2015 про результати перевірки виконавчого провадження № ЄДРВП 43470664; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від      22 квітня 2015 року №19/3/1/2015 про результати перевірки виконавчого провадження № ЄДРВП 44901724; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову начальника першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 12 травня            2015 року ВП № 43470664; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову начальника першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 від            12 травня 2015 року ВП № 44901724; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12 травня 2015 року ВП № 43470664; 
-          визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12 травня 2015 року ВП № 44901734;

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 11 січня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року скасовано постанову Приморського районного суду міста Одеси від 11 січня 2016 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову. 
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що апеляційний суд не дав належної правової оцінки обставинам справи, зокрема, не врахував того, що ухвала про забезпечення доказів містить зобов'язання надати витребувані докази, а тому є виконавчим документом зобов'язального характеру та повинна виконуватися відповідно до      Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року  № 606-XIV ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV).
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що      касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21 травня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу по справі № 522/17806/13-а про забезпечення доказів, якою витребувано та зобов'язано надати Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 12 квітня 2012 року № 122 разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року № 01-10/1262/0 разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 30 листопада 2012 року № 01-10/646 ог разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень; чинну містобудівну документацію на місцевому рівні, на підставі положень якої надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. 6 - та лінія 6-ої станції Люстдорфської  дороги, 27, від 12 квітня 2012 року №122, від 23 жовтня 2012 року № 01-10/1262/0, від 30 листопада 2012 року № 01-10/646 ог. Витребувано та зобов'язано надати ПП ЮФ «ІВК та Партнери», код ЄДРПОУ: 33216351, адреса: 65072, м. Одеса, провулок Вишневського, 13/1, офіс 7: усі проектні рішення будівництва будинку за адресою: м. Одеса, вул. 6 - та лінія 6-ої станції Люстдорфської  дороги, 27; усі завдання на проектування будинку за адресою: м. Одеса, вул. 6 - та лінія 6-ої станції Люстдорфської  дороги, 27.
В ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року по справі №   522/17806/13-а про забезпечення доказів зазначено, що вона підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а витребувані докази зобов'язано надати до 18 червня 2014 року.
Вказану ухвалу суду про забезпечення доказів Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради отримало 26 травня 2014 року, що підтверджується штампом про отримання на супровідному листі до зазначеної ухвали, однак у добровільному порядку Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради вищезазначену ухвалу суду не виконано, що стало підставою для звернення зазначеної ухвали до примусового виконання.
28 травня 2015 року на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ позивачем була подана заява про відкриття виконавчого провадження разом з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року №522/17806/13-а про забезпечення доказів та ухвалою суду від 21 квітня 2015 року №522/17806/13-а про виправлення описок в ухвалі суду від 21 травня 2014 року по даній справі.
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_3 від 29 травня 2015 року ВП №47692930 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.
14 квітня 2015 року постановою в.о. начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 14 квітня 2015 року №19/3/1/2015 про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування зобов'язано здійснити перевірку законності виконавчих проваджень №43470664 та №44901724, витребувати виконавчі провадження для проведення перевірки його законності до УДВС ГТУЮ Одеській області, начальнику першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_6 забезпечити направлення виконавчих проваджень № 43470664 та №   44901724 для перевірки до УДВС ГТУЮ Одеській області в строк до 16 квітня 2015 року.
Постановою в.о. начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від      22 квітня 2015 року №19/3/1/2015 про результати перевірки виконавчого провадження № ЄДРВП 43470664 зобовязано начальнику першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_6 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №   ЄДРВП 43470664 та №ЄДРВП 44901724.
Постановою начальника першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 12 травня 2015 року ВП № 43470664 зобов'язано скасувати документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 43470664» від 06 серпня 2014 року, що видав ОСОБА_7; скасувати документ «Постанову державного виконавця відділу ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження № 43470664 від             06 серпня 2014 року, що видав ОСОБА_7, зобов'язати державного виконавця відділу провести виконавчі дії в порядку, встановленому      Законом № 606.
Постановою начальника першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 12 травня 2015 року ВП №44901724 постановлено скасувати документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження №44901724» від 28 жовтня 2014 року, що видав ОСОБА_7, скасувати документ «Постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №44901724» від 17 жовтня 2014 року, що видав ОСОБА_7, скасувати документ «Постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №44901724» від 28 жовтня 2014 року, що видав ОСОБА_7, скасувати документ «Постанову державного виконавця відділу ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження №44901724» від 29 вересня 2014 року, що видав ОСОБА_7, зобов'язати державного виконавця відділу провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом № 606-XIV.
На підставі постанов начальника першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 12 травня 2015 року ВП №43470664 та ВП №44901724 винесено постанови старшого державного виконавця першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12 травня 2015 року ВП № 43470664 та ВП № 44901724.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що пред'явлений до виконання документ поданий в межах строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, відповідає вимогам      Закону № 606-XIV, а відтак виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 21 травня 2014 року про забезпечення доказів підлягає відкриттю. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність своїх дій по винесенню оскаржуваних постанов, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та вирішуючи спір, апеляційний суд виходив з того, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року про забезпечення доказів не є виконавчим документом в розумінні положень      Закону № 606-XIV, а відтак, оскаржувана постанова від 29 травня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та постанови про результати перевірки виконавчих проваджень № ЄДРВП 43470664 та № ЄДРВП 44901724 є законними та скасуванню не підлягають.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується із таким висновком суду апеляційної інстанції, на підставі наступного. 
Відповідно до частини другої      статті 19 Конституції України      органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією      та законами України.
Положеннями статті 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до       пункту  2 частиною 2 статтею 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, зокрема, віднесено ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (ст. 17 Закону).
За нормами частини 4      статті 257  Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, далі - КАС України)      примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом № 606-XIV.
Крім рішень підлягають примусовому виконанню й ухвали суду у випадках, передбачених законом, які за змістом характеризуються реалізованістю і вимагають примусового виконання, зокрема про забезпечення позову (частина 5      статті 118 КАС України), про привід (статті 272 КАС України); про поворот виконання судових рішень (статті 265 КАС України) тощо.
За змістом частини 2      статті 71 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує проти адміністративного позову.
Згідно частини 4 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання такого обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.
Частиною 6      статті 71 КАС України      (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Відповідно до частини 8      статті 75 КАС України      забезпечення доказів здійснюється за загальними правилами вчинення відповідних процесуальних дій.
Статтею 79 КАС України      встановлено процесуальний порядок надання письмових доказів, згідно якого письмові докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, а також за їх клопотанням або з власної ініціативи витребовуються судом.
Письмові докази, які витребовує суд, надсилаються (передаються) безпосередньо до адміністративного суду. Суд може також уповноважити заінтересовану сторону або іншу особу, яка бере участь у справі, одержати письмовий доказ для надання його суду.
З такого правового регулювання випливає, що надання доказів у справі це право сторони.
У разі неподання витребуваних доказів без поважних причин посадова особа може бути притягнута до відповідальності за умисне невиконання судового рішення (стаття  382 КК України). Фізичні особи можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду за      статтею 185-3 КпАП України.
Крім того, у разі невиконання судового рішення, судом може бути вжито заходів процесуального примусу. Зокрема, у разі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом (частина 1      статті 271 КАС України). Про тимчасове вилучення доказів суд постановляє ухвалу, яка у даному випадку є одночасно і виконавчим документом та підлягає виконанню у порядку, встановленому      Законом № 606-XIV.
Враховуючи те, що для виконання державному виконавцю була подана ухвала суду, яка не відповідала вимогам виконавчого документа, передбаченим у      статті 18  Закону № 606-XI, оскільки не містила резолютивної частини рішення, яка б вимагала здійснити заходи примусового виконання, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, доводи касаційної скарги про те, що ухвала про забезпечення доказів містить зобов'язання надати витребувані докази, а тому є виконавчим документом зобов'язального характеру та повинна виконуватися відповідно до       Закону № 606-XIV, є помилковими.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи, повно дослідив докази по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків Одеського апеляційного адміністративного суду, а тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями      345,       349,       350,       355,       356,       359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року № 522/12478/15-а залишити без змін, а касаційну скаргу, - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуюча            суддя:                                                        І.Л. Желтобрюх
Судді:                                                                                     О.В. Білоус
                                                                                       Т.Г. Стрелець