ПОСТАНОВА
Іменем України
16 липня 2018 року 
Київ
справа №520/6459/17
адміністративне провадження №К/9901/3582/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін
касаційну скаргу Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року (головуючий суддя - Луняченко В. О.)
та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року (головуючий суддя -Зуєва Л.Є., судді - Шевчук О.А., Федусик А.Г. ) 
у справі № 520/6459/17
за позовом ОСОБА_3
до лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни,
третя особа: Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції
про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1.           02 червня 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни (далі - відповідач), третя особа- Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції (далі - третя особа, скаржник) в якому просив:
-           визнати неправомірними дії лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни при розгляді 05.05.2017 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП;
-           скасувати постанову серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача;
-           закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем були порушені права позивача, а саме: не було роз'яснено прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП, не було надано час для отримання юридичної допомоги, справа була розглянута на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не в управлінні патрульної поліції.  Вважає, що звинувачення його у вчиненні адміністративого правопорушення є необґрунтованими, що підтверджується наданими до суду відеозаписами, тому постанова серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 є незаконною, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
3.          Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни, третя особа - Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволено частково. 
3.1.          Визнано дії лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни   при розгляді адміністративної справи 05.05.2017 року по притягненню ОСОБА_5 по ч.1 ст. 122 КУпАП неправомірними.
3.2.          Скасовано постанову серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 по ч.1 ст. 122 КУпАП.
3.3.          Відмовлено у задоволенні позовних вимог про закриття провадження по адміністративної справі за відсутності у діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
3.4.          Закрито провадження по адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 по ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

4.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушена процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача в частині не розгляду клопотання, заявленого останнім про необхідність отримання правової допомоги. Крім того, суд, за результатами огляду відеозапису, не дійшов висновку про наявність або відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення з причин відсутності розмітки на вул. Полтавської на момент здійснення відеозапису, руху інших транспортних засобів перед і після автомобілю « FORD TRANSIT» зі схожим розташуванням на проїзній частині з одночасним візуальним підтвердженням знаходження транспортного засобу не у лівої крайньої смуги руху. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.
5.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено. 
5.1.          Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року змінено щодо підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3.
5.2.          Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
5.3.          В іншій частині - постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року залишено без змін.   
6.          Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з досліджених в судовому засіданні відеозаписів неможливо встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення , так як по вулиці Полтавській була відсутня дорожня розмітка, що не дає можливості встановити межу лівої та правої полоси для руху транспортних засобів. Відтак, є підстави для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
7.           11 грудня 2017 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року.
8.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
9.          В обґрунтування поданої касаційної скарги третя особа вказує на те, що відповідно до п. 8.2 Правил дорожнього руху, дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою. А тому відсутність дорожньої розмітки, на яку посилається суд апеляційної інстанції у своєму висновку щодо відсутності в діях позивача складу правопорушення, на надає права водієві ігнорувати вимоги дорожнього знака 5.16 «Напрямок руху по смугах». Також, позивачем не заявлялись жодні клопотання, в тому числі і про отримання правової допомоги, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульних поліцейських, дослідженими судами попередніх інстанцій. З даного відеозапису вбачається, що позивач лише повідомив, що телефонує своєму адвокату та надалі отримував юридичну допомогу впродовж всього розгляду справи в телефонному режимі. Крім того, скаржник зазначає, що вирішення судами першої та апеляційної інстанцій питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є втручанням у дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.  
10.           29 січня 2018 року судом касаційної інстанції отримано відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому він просить в її задоволенні відмовити в повному обсязі з причин її безпідставності та необґрунтованості.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2018 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2018 року касаційну скаргу Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції призначено до касаційного розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

13.           05.05.2017 року близько 12:16 годин ОСОБА_5, який керував транспортним засобом « FORD TRANSIT» д/н НОМЕР_1, був зупинений на вул. Центральний аеропорт, 3 міста Одеси екіпажем патрульної поліції « Благо 209» в складі інспекторів Бобровицької О.В. та Колос К.О.
14.          Причиною зупинки зазначеного транспортного засобу інспекторами патрульної поліції зазначено те, що ОСОБА_3, рухаючись з вул. Полтавської на вул. Кострова, здійснив поворот ліворуч з крайньої правої смуги, яка призначена для повороту тільки праворуч, згідно вимогам розташованого перед поворот з вул. Полтавської дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах».

15.          За наслідками вчиненого правопорушення інспектором Бобровицькою О.В. було складено постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
16.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17.          Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306) 
18.          Абзац 1 п. 1.5. Розділу 1 Правил №1306: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
19.          Пункт 1.9. Розділу 1 Правил №1306: особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
20.          Підпункт «ґ» п. 8.4. Розділу 8 Правил №1306: Дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.
21.          Знак 5.16 Підрозділу 5 Розділу 33 Правил №1306: 5.16 "Напрямки руху по смугах". Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.
22.          Частина 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (далі - КУпАП):  &?о;..&?н; Порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. &lр;..&?і;
23.          Пункт 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII (далі - Закон № 580-VII): поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
24.          Частина 1 ст. 222 КУпАП: &?я;…&gO; органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП &?н;…&?з;.
25.          Стаття 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
26.          Частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV  (далі - КАС України): Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
27.          Частини 1,3 статті 86 КАС України: Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
28.          Пункт 1,2 частини 1 статті 161 КАС України: Під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
29.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
30.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
32.          З аналізу статті 86 КАС України (в редакції до 15.12.2017) випливає, що загальні правила оцінки доказів покликані забезпечити правильне та об'єктивне встановлення судом обставин у справі. Остаточну оцінку суд дає доказам у кінцевому судовому рішенні за результатами розгляду справи на підставі встановлення усіх обставин, що мали місце у справі. 

33.          Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження у даній справі є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На обґрунтування своїх вимог та заперечень сторонами по справі подано докази у вигляді відеозаписів з відеореєстраторів нагрудної камери патрульного поліцейського та транспортних засобів позивача і відповідача.

34.          Суди першої та апеляційної інстанцій, за результатами дослідження вказаних доказів дійшли висновку про неможливість встановлення наявності та відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Таким чином, судами попередніх інстанцій не надано оцінку відеозаписам, в розумінні та з дотриманням статті 86 КАС України (в редакції до 15.12.2017), що, в свою чергу, мало наслідком нез`ясованість обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення сторін, що подавали дані докази.
35.          Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції до 15.12.2017), судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
36.          З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, всупереч статті 159 КАС України (в редакції до 15.12.2017), дійшли передчасних висновків про наявність підстав для задоволення позову та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення без надавання оцінки доказам у справі та, відповідно, - повного та всебічного з`ясування обставин у справі.
37.          Суд зазначає, що лише після встановлення фактичних обставин у справі можна зробити висновок про наявність чи відсутність у діях позивача адміністративного правопорушення.
38.          Також, Суд зауважує, що виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП. 
39.          Згідно приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КупАП.

40.          За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
41.          Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.
42.          Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб'єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.
43.          &? ;…&?р; Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд &?л;…&?н;.
44.          Відповідно до п.2 ч. 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
45.          З огляду на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм процесуального законодавства, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому необхідно дослідити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення. Судам,також, слід з`ясувати наявність чи відсутність підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в контексті дискреційних повноважень відповідача та завдань адміністративного судочинства.  
46.          Керуючись статтями 341,   344,   п.2 ч.1.ст.349, п.2.ч.2 ст.353,   ст.ст. 355, 356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
47.          Касаційну скаргу Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції задовольнити.
48.          Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року - скасувати.
49.          Справу № 520/6459/17 за позовом ОСОБА_3 до лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни, третя особа - Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності направити на новий розгляд до Київського районного суду м. Одеси.
50.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий суддя                                                                                 Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          В.М. Шарапа