ПОСТАНОВА
Іменем України

23 травня 2018 року 
Київ
справа №335/3436/16-а(2-а/335/104/2016)
провадження №К/9901/11739/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М.І.,
суддів:  Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 335/3436/16-а (2-а/335/104/2016)
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третіх осіб: Управління поліції служби охорони в Запорізькій області, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови скласти протокол, встановлення наявності компетенції по складанню протоколу, зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Чепурнова Д.В., суддів: Поплавського В.Ю., Сафронової С.В.,
в с т а н о в и в :
У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третіх осіб: Управління поліції служби охорони в Запорізькій області, ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, щодо відмови скласти протокол у справі про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 жовтня 2015 року по вул. Іванова в районі ГК «Лада», за розпочатим провадженням по справі про адміністративне правопорушення за заявою позивача від 02 грудня 2015 року і направити його до суду за правилами підсудності для прийняття остаточного рішення по розпочатому провадженню у період здійснення повноважень ГУНП в Запорізькій області із забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Запоріжжі в межах тримісячного строку накладення стягнення;
- встановити наявність компетенції Національної поліції України по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 за вчинені ним порушення ПДР 02 жовтня 2015 року, за розпочатим провадженням по справі про адміністративне правопорушення за заявою позивача від 02 грудня 2015 року і направити його до суду за правилами підсудності;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області передати розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 за заявою позивача від 02 грудня 2015 року до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для подальшого провадження;
- зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України скласти протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 за вчинене адміністративне правопорушення і направити його до суду за правилами підсудності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 жовтня 2015 року о 09:00 годині у м. Запоріжжі по вул. Іванова в районі ГК «Лада», сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за наступних обставин.
ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 212140», д.н. НОМЕР_4, власником якого є УДСО при ГУМВС в Запорізькій області та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA RAPID», під керуванням водія ОСОБА_2, який, у свою чергу, скоїв зіткнення з автомобілем «FORD ESCORT», д.н. НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_4
Після цього були викликані працівники ДАІ і задокументували дорожньо- транспортну пригоду. Відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2, будь-який протокол працівниками ДАІ не складався.
2 грудня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського відділення поліції Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області із заявою про вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства. З листа №10/16-449 від 25 грудня 2015 року позивачу стало відомо, що матеріали подані ним разом із заявою вивчені, направлені до НДЕКЦ при ГУНП України в Запорізькій області для вирішення питань поставлених перед експертом, однак, експертна установа відмовилась надавати висновок та проводити дослідження на підставі листа працівника поліції.
Після цього, позивач за власною ініціативою звернувся до Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення експертного дослідження по вищевказаним обставинам ДТП. Одночасно з цим, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області до начальника ГУНП в Запорізькій області.
23 лютого 2016 року позивач отримав висновок експертного автомеханічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди №410-15, з якого вбачається, що в діях водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 є невідповідності вимогам пунктів 9.2, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Копію цього висновку для належного реагування, позивачем було надано до ГУНП України в Запорізькій області.
Відповіддю від 15 березня 2016 року у складанні протоколу у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2, в діях якого під час ДТП вбачаються невідповідності вимогам пунктів 9.2, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, і направленні його органу уповноваженому на розгляд справи, позивачу відмовлено, чим порушено його права як потерпілого від правопорушення.
Позивач наполягає, що уповноважені особи ГУНП в Запорізькій області зобов'язані були скласти протокол про адміністративне правопорушення і передати справу для розгляду уповноваженому органу, але свій обов'язок не виконали, звільнили винну особу від адміністративної відповідальності, справу на розгляд до органу уповноваженого розглядати справу не передали.
Орджонікідзевський районний суд Запорізької області постановою від 9 вересня 2016 року позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо відмови скласти протокол у справі про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 2 жовтня 2015 року по вул. Іванова в районі ГК «Лада» за розпочатим провадженням по справі про адміністративне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 2 грудня 2015 року і направити його до суду за правилами підсудності для прийняття остаточного рішення по розпочатому провадженню у період здійснення повноважень ГУНП в Запорізькій області із забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Запоріжжі.
Зобов'язав Головне управління Національної поліції в Запорізькій області передати відповідні матеріали у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за заявою ОСОБА_1 від 2 грудня 2015 року до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для вирішення питання по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як на учасника дорожньо-транспортної події, яка сталася 2 жовтня 2015 р.
Встановив наявність компетенції уповноважених осіб Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як на учасника дорожньо-транспортної події, яка сталася 2 жовтня 2015 р.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 1 листопада 2016 року, постанову Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 9 вересня 2016 року, скасував, та прийняв нову, якою у задоволені позову відмовив повністю.
Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
30 січня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 31 січня 2018 року прийнята до провадження.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Позивач посилається на безпідставне не складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 при скоєнні ДТП, яка відбулася 02 жовтня 2015 року, винним в якій було визнано лише позивача. Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції фактично виправдав ОСОБА_2 без розгляду обставин ДТП посилаючись лише на висновок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про визнання його (ОСОБА_1) винним.
Представник третьої особи ОСОБА_2 надала заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Тому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Представник третьої особи Управління поліції охорони в Запорізькій області  надав пояснення на касаційну скаргу, в якій вимоги касаційної скарги підтримав і також просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02 жовтня 2015 року службовий автомобіль штатної підгрупи АГП Жовтневого МВ УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області ВАЗ 212140 д/н НОМЕР_4, у зв'язку зі службовою необхідністю після виконання службових обов'язків повертався з села Тернівка Вільнянського району Запорізької області.
ОСОБА_1, керуючи вищевказаним автомобілем, скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA RAPID» під керуванням водія ОСОБА_2, який, у свою чергу, скоїв зіткнення з автомобілем «FORD ESCORT», д.н. НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_4
02 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_1 працівниками ДАІ був складений протокол серії АП1 № 304476 про адміністративне правопорушення, яке передбачене статтею 124 КУпАП.
Відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2, протокол про адміністративне правопорушення працівниками ДАІ не складався.
Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок чого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 27 жовтня 2015 року.
02 грудня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського відділення поліції Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області із заявою про вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства.
З листа ГУНП в Запорізькій області №10/16-449 від 25 грудня 2015 року вбачається, що матеріали подані ОСОБА_1 разом із заявою вивчені, направлені до НДЕКЦ при ГУНП України в Запорізькій області для вирішення питань поставлених перед експертом.
За власною ініціативою позивач звернувся до Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення експертного дослідження по вищевказаним обставинам ДТП.
ОСОБА_1 також звернувся зі скаргою на бездіяльність Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області до начальника ГУНП в Запорізькій області.
23 лютого 2016 року позивач отримав висновок експертного автомеханічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди №410-15, з якого вбачається, що в діях водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 є невідповідності вимогам пунктів 9.2, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. 
Разом з тим, зазначеним висновком не встановлено причинний зв'язок дій водія автомобіля «Шкода Рапід» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 з подією ДТП, що сталася 02 жовтня 2015 року.
Копію цього висновку для належного реагування та розгляду по суті його скарги на бездіяльність Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області, позивачем було надано до ГУНП України в Запорізькій області.
Відповіддю сектору Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 15 березня 2016 року у складанні протоколу у відношенні водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2, в діях якого під час ДТП вбачаються невідповідності вимогам пунктів 9.2, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, і направленні його органу уповноваженому на розгляд справи, позивачу відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що притягнення до адміністративної відповідальності одного із учасників ДТП, а саме ОСОБА_1, не виключає притягнення до адміністративної відповідальності інших учасників зазначеної ДТП. 
Притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року у справі № 336/4429/15-п не доводить невинуватості іншого учасника ДТП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 не складався, а тому суд був позбавлений можливості надати належну правову оцінку його діям.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погодився, та дійшовши висновку, що відповідач при оформленні результатів ДТП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, тому підстави для визнання таких дій незаконними відсутні.
Верховний Суд висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року у справі №   336/4429/15-п ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 
Вказане рішення набрало законної сили 27 жовтня 2015 року (а.с.9-10).
Відповідно до частин четвертої, п'ятої, шостої статті 78 КАС України (в чинній редакції, яка повністю кореспондується зі статтею 72 КАС України в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.   
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, обставини, встановленні судовими рішеннями, що набрали законної сили, колегією суддів не перевіряються. 
Більш того, постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі про адміністративний проступок ОСОБА_1 яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій вказаної особи в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
З матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не оспорюються сторонами, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 не оскаржувалась та набрала законної сили. Крім того, в рамках вказаного провадження позивачем будь-які клопотання щодо проведення експертизи чи направлення справи про адміністративне правопорушення до органів МВС для проведення додаткової перевірки не заявлялись.
З наведеного можна зробити висновком, що позивач фактично погодився із встановленими судом обставинами та мірою покарання, яка була застосована відносно нього.
Верховним Судом відхиляється посилання позивача на висновок експертного автомеханічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди №410-15, з якого вбачається, що в діях водія автомобіля «Шкода-Рапід» НОМЕР_3 ОСОБА_2 є невідповідності вимогам пунктів 9.2, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, оскільки такий висновок наданий поза рамками судового провадження; спеціаліст, який його надавав, не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, крім того зазначеним висновком не встановлено причинний зв'язок дій водія автомобіля «Шкода Рапід» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 з подією ДТП, що сталася 02 жовтня 2015 року.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77 затверджена Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.1. цієї Інструкції визначено процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 4.1. Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП України.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення покладений на працівника Державтоінспекції (Національної поліції), зазначені правові норми поширюють свою дію на спірні відносини, та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що інспектор ВДАІ МВС, виявивши правопорушення у діях водія ОСОБА_1 під час ДТП, яке сталось 02 жовтня 2015 року по вул. Іванова в районі ГК «Лада» в м.Запоріжжі, склав відносно нього 02 жовтня 2015 року протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП до якого додано схему наслідків ДТП.
Суд апеляційної інстанції, постановляючи рішення правильно зазначив, що посилання суду першої інстанції на Інструкцію з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за №974/8295 та Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.02.2001 №185 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 р. за №272/5463, є недоречним, оскільки на час скоєння ДТП вказані нормативні акти втратили свою чинність.
Аналізуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками суду, про те, що відповідач при оформленні результатів ДТП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом і підстав для визнання таких дій незаконними відсутні.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Білоус
                                                                                                    Т. Г. Стрелець