ПОСТАНОВА
Іменем України

31 липня 2018 року 
Київ
справа №814/709/18
касаційне провадження №К/9901/50775/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018 (головуючий суддя - Стас Л.В., судді: Турецька І.О., Косцова І.П.) у справі №814/709/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу реагування №1 управління протидії митним правопорушенням Миколаївської митниці Державної фіскальної служби Какшинського Олега Володимировича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роскосметика», про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правил,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного державного інспектора відділу реагування №1 управління протидії митним правопорушенням Миколаївської митниці Державної фіскальної служби Какшинського Олега Володимировича про визнання протиправним та скасування протоколу від 01.11.2017 №0188/50400/17 про порушення митних правил за ознаками, передбаченими частиною першою статті 483 Митного кодексу України.
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2018 відмовив у відкритті адміністративного провадження.
Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.04.2018 у прийнятті апеляційної скарги відмовив та повернув апеляційну скаргу скаржнику. 
ОСОБА_1 звернувся 14.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, пункту 3 частини другої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакцій, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції).
Зокрема, позивач вказує на те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою як фізична особа, а не як представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика».
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та повертаючи її скаржнику, суд апеляційної інстанції керувався положеннями пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
Свою позицію суд апеляційної інстанції мотивував тим, що апеляційну скаргу підписано представником третьої особи за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва (до апеляційної скарги не долучено документу, що підтверджує повноваження ОСОБА_1 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» у встановленому законом порядку).
Відповідно до частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Згідно з частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до  Закону України  «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до частини восьмої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Враховуючи викладене, процесуальним законом закріплене право на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції учасниками справи, зокрема, сторонами і третіми особами, особисто та (або) через представника (за умови підтвердження своїх повноважень довіреністю або ордером (для адвокатів).
Наслідки ж невиконання таких вимог при зверненні з апеляційною скаргою  передбачені в пункті 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України: апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
Апеляційну скаргу у справі №814/709/18 підписав особисто ОСОБА_1, який має статус позивача у справі.
Висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якості представника третьої особи обґрунтовуються тим, що він є уповноваженою на роботу з митницею особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика», яка має статус третьої особи у справі.
Утім, суд апеляційної інстанції не врахував, що перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» не обмежує права вказаної фізичної особи на оскарження в апеляційному порядку судового рішення у справі, в якій він є самостійним учасником.
Кодекс адміністративного судочинства України таких обмежень не містить. 
Відповідно до частини  першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Враховуючи викладене, Одеський апеляційний адміністративний суд, ухваливши рішення від 13.04.2018 про повернення апеляційної скарги, порушив норми процесуального права, у зв'язку з цим таке рішення підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018 у справі №814/709/18 скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.Я. Олендер