П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
26 червня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 800/369/17 
Провадження № 11-259заі18 
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю:
секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
представника відповідача - БорохаС. І.,
 
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 лютого 2018 року (судді Анцупова Т. О., Гімон М. М., Коваленко Н. В., Кравчук В. М., Стародуб О. П.) у справі за позовом ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИЛА:
 
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) щодо ненадання повного доступу позивачу до інформації згідно з його запитом від 08 серпня 2017 року та недотримання встановленого законом п'ятиденного строку надання інформації на запит; зобов'язати відповідача надати у повному обсязі доступ ОСОБА_4 до інформації згідно з його запитом від 08 серпня 2017 року.
 
Позовна заява у частині оскарження бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит про інформацію мотивована тим, що ОСОБА_4 як кандидат на посаду судді Верховного Суду звернувся до ВККС із запитом про надання йому інформації про рівень його рейтингової оцінки окремо по всіх критеріях та посиланнях на мотиви, з яких ВККС дійшла відповідних висновків. Однак відповідь на вказаний запит надана відповідачем з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 20 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).
 
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 15 лютого 2018 року на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) закрив провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом п'ятиденного строку надання інформації на запит.
 
На зазначене судове рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення - про задоволення позовних вимог у відповідній частині.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ВККС заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, оскільки вважає оскаржуване судове рішення законним, а вимоги позивача щодо його скасування - необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню.
 
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрила апеляційне провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ВККС про визнання бездіяльності протиправною та призначила цю справу до розгляду в судовому засіданні.
 
У судовому засіданні 26 червня 2018 року представник відповідача просив відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги.
 
Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися. Оскільки про дату, час та місце розгляду справи всіх її учасників було повідомлено належним чином, то відповідно до частини другої статті 368 КАС їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.
 
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані на противагу їм аргументи ВККС, заслухавши доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду виходить із такого.
 
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
 
Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
 
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
 
Зі змісту преамбули Закону № 2939-VI вбачається, що він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
 
Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.
 
У розумінні Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВККС є органом, що виконує делеговані державою повноваження, а тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI є розпорядником інформації, пов'язаної з виконанням цих повноважень.
 
У пункті 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
 
За змістом частини першої статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.
 
Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
 
Як установив суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2017 року позивач звернувся до ВККС із інформаційним запитом, у якому, керуючись статтями 10, 19, 20, 21 Закону № 2939-VI, просив надати йому таку інформацію: рівень рейтингової оцінки кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_4 окремо по всіх критеріях, визначених у пункті 5 глави 6 Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням ВККС від 03 листопада 2016 року № 143/зп-16 (далі - Положення про порядок оцінювання); за кожною з рейтингових позицій, визначених у пункті 1, - посилання на визначені законом підстави ухвалення або мотиви, з яких ВККС дійшла відповідних висновків. Вказаний запит отриманий ВККС 10 серпня 2017 року.
 
Листом ВККС від 29 серпня 2017 року № 21-4581/17 позивачу на його запит від 08 серпня 2017 року повідомлено, що згідно з рішенням ВККС від 27 липня 2017 року № 79/зп-17 за результатами участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду, оголошеного 07 листопада 2016 року, він посів 93 позицію у рейтингу. Також вказано, що результати кваліфікаційного оцінювання із зазначенням кількості балів за кожним критерієм визначено рішенням ВККС від 27 липня 2017 року № 440/вс-17. До вказаного листа було додано копії рішень ВККС від 21 червня 2017 року № 131/вс-17 щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду, від  27 липня 2017 року № 440/вс-17 про визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата та рішення ВККС від 27 липня 2017 року № 79/зп-17 щодо затвердження рейтингів кандидатів.
 
При цьому Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду встановив, що відповідь ВККС на запит від 08 серпня 2017 року датована 29 серпня 2017 року (лист № 21-4581/17), тобто надійшла позивачу на 13 робочий день з дня отримання запиту, що суперечить вимогам частин першої, четвертої статті 20 Закону № 2939-VI. Доказів продовження строку розгляду запиту відповідачем не надано. Однак, зважаючи, що ВККС до подання ОСОБА_4 адміністративного позову надала відповідь на його запит від 08 серпня 2017 року, суд виходив із того, що відповідачем самостійно вжито заходів щодо забезпечення доступу позивачу до запитуваної інформації, тому вирішення питання щодо додержання ВККС встановленого частиною першою статті 20 Закону № 2939-VI строку надання відповіді на запит жодним чином не вплине на відновлення права позивача на доступ до публічної інформації, а отже, є підстави для закриття провадження у справі. 
 
Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з цим висновком суду першої інстанції виходячи з такого.
 
Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
 
У розумінні пункту 8 частини першої статті 238 КАС у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з'ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень. 
 
Тобто для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб'єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.
 
Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
 
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_4 вважав порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.
 
При цьому він не повідомив суд про повне їх відновлення та не вказав про те, що рішення суду у цій справі вже не зможе повністю відновити його законних прав та інтересів.
 
Велика Палата Верховного Суду вважає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб'єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб'єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб'єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб'єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов'язків.
 
Позиція суду першої інстанції у справі, що розглядається, фактично унеможливлює судовий захист особи, якій відповідь на запит про надання публічної інформації була надана з порушенням встановлених законодавством строків.
 
Враховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ВККС про визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит про інформацію від 08 серпня 2017 року.
 
Таким чином, оскаржувана ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 лютого 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до цього ж суду.
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
 
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 242, 243, 250, 266, 315, 320, 321, 
322 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:
 
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
 
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 лютого 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до цього суду.
 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
У повному обсязі постанову складено 06 липня 2018 року.
Головуючий суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | О. Б. Прокопенко
| С. В. Бакуліна | | Л. І. Рогач
| В. В. Британчук | | І. В. Саприкіна
| Д. А. Гудима | | О. М. Ситнік
| В. І. Данішевська | | О. С. Ткачук
| О. С. Золотніков | | В. Ю. Уркевич
| Л. М. Лобойко | | О. Г. Яновська
| Н. П. Лященко | |