ПОСТАНОВА
Іменем України

30 травня 2018 року 
Київ
справа №823/114/16
адміністративне провадження №К/9901/11498/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача Бевзенка В.М., 
суддів: Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в письмовому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 (судді Степанюк А.Г., Грищенко Т.М., Мацедонська В.Е.)
у справі № 823/114/16
за позовом ОСОБА_2
до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області (далі - ТУ ДСА у Полтавській області)
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТУ ДСА у Полтавській області, в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність ТУ ДСА у Полтавській області щодо не здійснення перерахунку судді Комсомольського міського суду Полтавської області Солосі О.В. щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 % посадового окладу судді за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 у сумі 2 067 грн;
-          зобов'язати ТУ ДСА у Полтавській області здійснити перерахунок і виплатити судді Комсомольського міського суду Полтавської області Солосі О.В. щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 % посадового окладу судді за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 у сумі 2067 грн;
-          допустити до негайного виконання постанову суду у частині присудження грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а саме у сумі 2 067 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 позов задоволено повністю.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 змінено та вказано, що сума щомісячної доплати ОСОБА_2 за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу суддів за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2016 року складає 1   740,63 гривень. У решті постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 залишено без змін.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким рішення суду першої інтонації залишити без змін, оскільки вважає, що рішення суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
У письмовому запереченні на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги. 
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач зарахований на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області з 26.11.2013 згідно наказу в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2013 рок №9.1-а на підставі Указу Президента України від 07.11.2013 року №620/2013. Також, зазначеним наказом встановлено позивачу надбавку за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу з 26.11.2013 у зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 26.11.2013 00 років 00 місяців 00 днів.
Наказом в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 року №4.2-а відповідно до пункту 5 статті 133 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та на підставі листа ГУ ДСУ у Полтавській області від 31.03.2015 №02-19/141 припинено позивачу виплату щомісячної доплати за вислугу років за відсутністю трирічного стажу роботи на посаді судді, у зв'язку з чим скасовано пункт 2 наказу від 26.11.2013 №9.1-а.
Наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.08.2015 №13.1-а скасовано наказ в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 №4.2-а та встановлено позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу з 03.08.2015 у зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 03.08.2015 року 1 рік 08 місяців 07 днів та здійснено перерахунок та виплату невиплаченої щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу судді Солосі О.В. за період з 03.04.2015 по 02.08.2015.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що особам, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають, та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3 років.
Суд апеляційної інстанції погодився з позицією суду першої інстанції, окрім висновку в частині розміру суми належної до виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 15% посадового окладу за січень 2016 року. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що доплата за вислугу років за січень 2016 року повинна складати 1 740,63 грн. пропорційно фактично відпрацьованим дням без врахування днів перебування позивача на лікарняному.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Суд не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій, та зазначає наступне.
Згідно з частиною п'ятою статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 (в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
29.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII, яким затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 
Відповідно до частини п'ятої статті 133 цієї редакції суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
При цьому Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять норм стосовно збереження за суддями, які були призначені чи обрані на посаду судді до набрання чинності цим Законом, права на отримання щомісячної доплати за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд».
Статтею 13 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України (далі - БК) будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
За правилами частини першої статті 51 БК керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Статтею 8 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до статті 147 Конституції України єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.
Враховуючи те, що на сьогодні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») щодо визначення суддівської винагороди не визнані неконституційними та відносно них відсутнє офіційне тлумачення Конституційного Суду України, а Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять норми, якою збережено за суддями право на отримання щомісячної доплати за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, то правових підстав для нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 % посадового окладу у ТУ ДСА України в Полтавській області не було.
Суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутність норми, яка зберігає за суддями, стаж роботи яких складає менше трьох років, право на отримання щомісячної доплати за вислугу років, є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства, з огляду на таке.
Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів. 
Так, зокрема, у мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 Конституційний Суд України вказав на неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.
Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 №3-рп/2012).
З огляду на викладене Суду дійшов висновку про те, що з моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» право на отримання щомісячної доплати за вислугу років мають судді, стаж роботи яких складає більше трьох років.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України викладеною зокрема в постановах від 01.11.2016 №21-1425а16, від 2 листопада 2016 року №21-1843а16.
Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Суд дійшов висновку про відсутність з боку відповідача незаконної бездіяльності по виплаті позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за липень 2016 року, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді є меншим ніж 3 роки, тобто немає підстав для виплати щомісячної доплати за вислугу років відповідно до частини п'ятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»).
Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю і ухвалення нового рішення.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
2.          Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 та постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 у справі №823/114/16 скасувати.
3.          Прийняти нову постанову.
4.          У задоволенні позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.
5.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.
Суддя-доповідач В.М.Бевзенко 
Судді                                                                                          І.Л.Желтобрюх
                                                                                                    Т.Г.Стрелець