ПОСТАНОВА
Іменем України

25 травня 2018 року 
м. Київ
справа № П/811/642/17
адміністративне провадження № К/9901/1141/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Анцупової Т. О.,
суддів: Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,
розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № П/811/642/17
за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду (у складі судді Притули К.  М.) від 07 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів Баранник Н. П., Чабаненко С. В., Щербак А. А.) від 15 листопада 2017 року, встановив: 
І. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає в неподанні до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в п. 7 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності;
- зобов'язати відповідача подати до Міністерства внутрішніх справ України документи, зазначені в п.  7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №   850), висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що
- за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850;
- не втрачав права, на отримання одноразової грошової допомоги, лише через те що подав рапорт після втрати чинності ЗУ «Про міліцію», оскільки інвалідності була набута під час проходження служби саме в органах внутрішніх справ України, та норма ЗУ «Про міліцію», щодо такої виплати залишається чинною;
- розгляд заяви відбувся з порушенням Порядку №  850, оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до Міністерством внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалося;
- бездіяльність відповідача, яка полягає у неподанні до Міністерства внутрішніх справ України, в 15-денний строк з дня реєстрації, документів, зазначених в п.   7 Порядку №850, висновку щодо виплати грошової допомоги, є протиправною.  
3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року,  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.
4. Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
5. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від  20 грудня 2017 року у даній справі визначено колегію у складі: судді-доповідача ОСОБА_4, суддів Білоуса О. В., Смоковича М. І.

7. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І. Л. від 27 грудня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з недотриманням скаржником вимог ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції, що діяла на момент подання касаційної скарги, та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

8. Ухвалою Верховного Суду у складі вище вказаної колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року задоволено заяви про самовідвід.

9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2018 року вказану касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: судді-доповідача Анцупової Т. О., суддів Кравчука В. М., Стародуба О. П.
10. Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. 
11. 09 лютого 2018 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому відповідач просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
12. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження на 23 травня 2018 року.
13. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Анцупова Т. О. - головуючий суддя, судді - Берназюк Я.   О., Кравчук В.   М.
14. Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2018 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження на 25 травня 2018 року.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2, майор поліції, старший слідчий Новоархангельського відділення поліції Маловисківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, згідно наказу від 29 квітня 2016 року за № 106 о/с, з 30 квітня 2016 року звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України від 02 липня 2016 року №   580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закону № 580-VІІІ). 
16. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 01 квітня 2016 року № 70 постановою військово-лікарської комісії позивач визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.
17. Позивачем отримано довідку МСЕК серії 12 ААА №   007312 від 23 грудня 2016 року, відповідно до якої ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 35%. Встановлено позивачу з 22 грудня 2016 року ІІІ групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.
18. ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою (рапортом) від 22 грудня 2016 року про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що йому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.
19. Відповідач листом від 28 березня 2017 року за №   657/01/28/2017 відмовив у задоволенні заяви пославшись на те, що на той час не існувало правових підстав для призначення йому одноразової грошової допомоги.
20. В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. В зв'язку з тим, що між датою звільнення та датою встановлення позивачу інвалідності пройшло більше шести місяців, правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, визначених Законом України «Про Національну поліцію» немає.
21. Не погодившись із відмовою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням IIІ групи інвалідності, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходив із необґрунтованості позовних вимог позивача щодо наявності у нього правових підстав для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

23. Суди попередніх інстанцій у своїй оцінці виходили з такого законодавчого регулювання спірних правовідносин:  

23.1. У відповідності до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога, зокрема,  в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

23.2. Аналогічні норми містяться і у пп.   2 п.   3 Порядку та умов  призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року  №   850 (далі - Порядок №850)

23.3. Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

23.4. З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №   580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги. З прийняттям зазначеного Закону втратив чинність Закон України «Про міліцію».

23.5. Відповідно до п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №   580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

23.6. Статтею     97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено перелік осіб, які за цим Законом мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

23.7. Пунктом 4 ч.  1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції Закону на момент звернення позивача із заявою) визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

23.8. У відповідності до ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

23.9. Відповідно до пп. «б» п. 4 ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, у разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності IIІ групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

23.10. Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначено Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4), відповідно до п. 1 якого днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

23.11. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року №  916 зареєстрований Міністерством юстиції України від 22 вересня 2016 року за №1277/29409, пункт 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

24. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією позивач оглянутий вперше 01 квітня 2016 року та йому встановлено 3 групу інвалідності з 22 грудня 2016 року, у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, позивач втратив 35 % професійної працездатності у зв'язку з проходженням служби в ОВС. Тобто, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 22 грудня 2016 року, останнім місцем служби останнього було Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, з заявою до якого, про отримання одноразової грошової допомоги, позивач і звернувся. 

25. Відповідно до розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №  4).

26. На підставі викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст.   23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. При цьому, порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейськими передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком № 4. Отже, відповідно, особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності повинна призначатися та виплачуватися згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4. Враховуючи, що останнім місцем роботи позивача був підрозділ Національної поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №4.

27.   Судами встановлено, що листом від 04 серпня 2017 року № 1486/05/28-17, відповідач, розглянувши наданий ОСОБА_2 пакет документів та повідомив, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст.  97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. В зв'язку з тим, що між датою звільнення та датою встановлення позивачу інвалідності пройшло більше шести місяців, правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, визначених Законом України «Про Національну поліцію» немає.
28. Наказом МВС України від 12 вересня 2016 року № 916, який набрав чинності з 07 жовтня 2016 року, внесені зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (наказ МВС №4), пункт 5 розділу 1 доповнено підпунктом 4 такого змісту: «пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ».
29. Згідно п. 1 розділу ІV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
30. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що відповідач виконав вимоги Закону щодо вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги за заявою позивача від 22 грудня 2016 року, прийнявши рішення про відмову у задоволенні заяви позивача щодо призначення й виплати одноразової грошової допомоги.
31. За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем розглянуто пакет документів, поданих позивачем у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом МВС України від 11 січня 2016 року № 4 за заявою від 22 грудня 2016 року та прийнято відповідне рішення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
32. Аргументуючи вимоги касаційної скарги позивач зазначає, що: 

- суди попередніх інстанцій взагалі не обґрунтовують свої рішення, жодних посилань на будь-які законодавчі акти, відповідно яких право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №  850 мають включно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС, не роблять;
- за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850;
- розгляд заяви відбувся з порушенням Порядку №   850, оскільки Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, а саме не прийнято у позивача документи, не сформувало пакет документів, зокрема, висновок щодо нарахування одноразової грошової допомоги, та не передало їх в п'ятнадцятиденний строк з дня реєстрації, на розгляд МВС України, відтак його бездіяльність є протиправною;

- ліквідація такого органу як Міліція (прийняття закону про її ліквідацію) та створення нового орану - Поліції не повинно позбавляти осіб (працівників, колишніх працівників міліції) тих прав і гарантій, які були для них передбачені відповідно до Закону України «Про міліцію» або створювати будь-які перепони в їх реалізації.
V. ОЦІНКА СУДУ
33.   Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.
34. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності та визначення розміру цієї допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року №  850.
35. Як свідчать матеріали справи, останнім місцем роботи ОСОБА_2 був підрозділ Національної поліції, а тому виплата одноразової грошової допомоги здійснюється згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4. Органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.
36. Враховуючи, що відповідачем розглянуто пакет документів, поданих позивачем у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом МВС України від 11 січня 2016 року № 4 за заявою від 22 грудня 2016 року та прийнято рішення, колегія суддів вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
37. Слід також зазначити, що між датою звільнення позивача з поліції (30 квіття 2016 року) та датою встановлення позивачу групи інвалідності (22 грудня 2016 року) пройшло більше шести місяців, а тому правові підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського на умовах, визначених Законом України «Про Національну поліцію» відсутні.
38. Суд також звертає увагу, що доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі (п. 32.1-32.4 цієї постанови) досліджувалися судами з наданням їм правової оцінки (п. 23 цієї постанови). Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
39. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій рішення.

40. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
41. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
42. З огляду на викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    Т. О. Анцупова

Суддя                                                                                                              Я. О. Берназюк

Суддя                                                                                                              В. М. Кравчук