ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  921/760/16-г/7 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", адвокат Іващенко І.О., свід. від 30.08.2017 ЗП 001392, дов. від 06.03.2018 №68-ЮД1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017
(Суддя - Стаднік М.С.)
та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017
(Головуючий суддя - Костів Т.С.; судді - Марко Р.І., Матущак О.І.)
у справі 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрселко"
про стягнення 39 016,17 доларів США, що еквівалентно станом на 14.11.2016     100000, 00 грн за кредитним договором № 563/13 від 16.10.2013р., укладеним між ПАТ "Універсал Банк"  та ТОВ "Укрселко", -

ВСТАНОВИВ:

1. Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (Далі - ПАТ "Універсал Банк", Кредитор) звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго" (Далі - ТОВ "Карго", Поручитель), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрселко" (Далі - ТОВ "Укрселко", Позичальник) про cтягнення 39 016,17 дол. США, що еквівалентно станом на 14.11.2016 1 000 000 грн., суми заборгованості по першому траншу, виданому 16.10.2013 за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №563/13 від 16.10.2013р., укладеним між ПАТ "Універсал банк" та ТОВ "Укрселко".

2. Позивачем до вирішення спору по суті подано письмові пояснення №б/н від 13.07.2017, а також заяву про зменшення позовних вимог №б/н від 10.07.2017, за підписом представника ПАТ "Універсал Банк" за довіреністю Воїна С.М., у якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту за договором №563/13 за траншем від 16.10.2013 у розмірі 192,09 дол. США, що еквівалентно станом на 10.07.2017 5 000,00 грн, та повернути надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 13 400,00 грн у зв'язку із зменшенням позовних вимог. Заява обґрунтована створенням сприятливих умов для виконання зобов'язань для відповідача та погашення заборгованості. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням господарського суду господарського суду Тернопільської області  від 14.07.2017 року у справі №921/760/16-г/7 у позові відмовлено.

4. Наведене рішення мотивовано тим, що заява про зменшення позовних вимог підписана особою, яка не уповноважена на такі дії Банком. Відповідно до Довіреності від 28.12.2016, Воїн Світлана Миколаївна уповноважена представляти Банк в тому числі в судах, з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, проте право зменшення чи збільшення позовних вимог, змістом Довіреності не підтверджено, що свідчить про обмеження прав представника щодо таких дій, отже судовий розгляд здійснювався в межах первісних позовних вимог;
4.1. у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки  (ст. 554 ЦК України).
4.2. поняття прощення, списання, анулювання боргу за рішенням кредитора є тотожними;
4.3. суд встановив, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 у справі №921/133/15-г/7 відмовлено у позові ПАТ "Універсал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Підгайці" (Поручитель) про стягнення заборгованості по договору від 16.10.2013 № 563/13 укладеному між ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Укрселко" та від 22.10.2013 №562/13;
4.4. вищезазначеним рішенням господарського суду Тернопільської області встановлено припинення поруки, які забезпечували сплату суми позовних вимог, у зв'язку із списанням сум заборгованості Позичальників на підставі протоколу засідання Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015, згідно п.7.1 якого правління Банку вирішило списати з балансу Банка за рахунок створених резервів заборгованість клієнтів ТОВ "Торговий дім "М - Трейд", ТОВ "Цукровий завод Городенка", ТОВ "Укрселко" у сумі, що становитиме на 15.12.2015 33 686 844,67 дол. США та 3 060 479,01 грн. (Додаток 1) відповідно до Положення "Про методику розрахунку та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями ПАТ "Універсал Банк" згідно з вимогами міжнародних стандартів фінансової звітності та доручено Департаменту кредитного адміністрування надати інформацію про списання заборгованості до відділу податкового обліку; 
4.5. згідно Додатку №1 до протокольного рішення Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015р., списано заборгованість ТОВ "Укрселко" в сумі 8 580 716,75 дол. США (перший транш) та 8 560 066,86 дол. США (другий транш);
4.6. суд першої інстанції послався на те, що матеріалами справи №921/133/15-г/7 встановлено, що списана сума відсотків, нарахованих та несплачених відповідачем станом на 15.12.2015р. складає по договору №563/13: по першому траншу від 16.10.2013р. - 7 500 000,00 доларів США (тіло кредиту) та 1 060 066,86 доларів США (відсотки); по другому траншу від 17.10.2013р. - 7 500 000,00 доларів США (тіло кредиту) та 1 080 716,75 доларів США (відсотки), і включає період, заявлений у даній справі та згідно рішення господарського суду Чернівецької області від 27.04.2015р. у справі №926/217/15. Доказом списання зазначених сум є дані виписок по рахунках, на яких обліковувався кредит;
4.7. відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
4.8. суд встановив, що станом на 15.12.2015 позивач списав за рахунок резерву, як безнадійну заборгованість Позичальника віднесену до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості у порядку, передбаченому Положенням (більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів, рішення прийнято до закінчення строку позовної давності), Постанова №172, якою керувалося правління Банку, іншого не передбачає, а тому зобов'язання Позичальника припинилося 15.12.2015р.
4.9. врахувавши, що відповідно до п. 1.1 Договору поруки та ст. 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, та порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (ч. 1 ст. 559 ЦК України),  тому суд дійшов до висновку про те, що зі списанням сум заборгованості Позичальника припинилась і порука, яка забезпечувала сплату суми позовних вимог.

5. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Універсал Банк", м.Київ, вх. № 01-05/4266/17 від 07.09.2017 задоволено частково.
5.1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017 у справі №  921/760/16-г/7 змінено та викладено резолютивну частину в наступній редакції:
          " 1. В позові відмовити, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.
            2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19 код 21133352 МФО 322001 рахунок №  74193000100002) судовий збір в розмірі 13400 грн, сплачений платіжним дорученням № 1780/2 від 30.11.2016р., за подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго"".
5.2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1760,00 грн за перегляд рішення в апеляційному порядку покладено на скаржника.
5.3. Повернуто ПАТ "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19 код 21133352 МФО 322001 рахунок № 74193000100002) судовий збір в розмірі 14740 грн, сплачений платіжним дорученням № 1780/8 від 03.08.2017 за перегляд в апеляційному порядку рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017 у справі № 921/760/16-г/17.

6. Наведена постанова обґрунтована тим, що: 
6.1. заява позивача б/н від 10.07.2017 підписана представником позивача за довіреністю від 28.12.2016 Воїн Світланою Миколаївною, яка уповноважена представляти Банк в тому числі в судах, з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, зокрема: з правом змінювати предмет та підстави позову, та підписувати, подавати претензії, вимоги, позовні заяви та інші процесуальні документи без обмежень;
6.2. враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції безпідставно обмежив право представника позивача на подання заяви про зменшення позовних вимог, оскільки як вбачається з довіреності від 28.12.2016 Воїн Світлана Миколаївна уповноважена представляти Банк з усіма правами наданими позивачу та підписувати (подавати) інші процесуальні документи без обмежень;
6.3. суд другої інстанції з метою усунення допущеного порушення в частині неприйняття до розгляду заяви позивача від 10.07.2017, в порядку апеляційного перегляду справи, розглянув позовні вимоги позивача до відповідача з урахуванням поданої позивачем заяви від 10.07.2017 щодо зменшення суми заборгованості за траншем № 1 заборгованість по тілу кредиту, за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 563/13, траншем від 16.10.2013 в загальному розмірі 192, 09 дол. США, що еквівалентом в національній валюті за офіційним курсом НБУ станом на 10.07.2017 становить 5    000, 00 грн;
6.4. суд другої інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що станом на 15.12.2015 позивач списав за рахунок резерву, як безнадійну заборгованість Позичальника віднесену до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості у порядку, передбаченому Положенням (більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів, рішення прийнято до закінчення строку позовної давності), Постанова №172, якою керувалося правління Банку, іншого не передбачає, а тому зобов'язання Позичальника припинилося 15.12.2015;
6.5. врахувавши наведене, відповідно до п. 1.1 Договору поруки та ст. 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, та порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (ч. 1 ст. 559 ЦК України), тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зі списанням сум заборгованості Позичальника припинилась порука, яка забезпечувала сплату суми позовних вимог, позовні вимоги (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог), які заявлені до ТОВ "Кагро" є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

7. ПАТ "Універсал Банк" звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8.  Підставою для скасування судових рішень попередніх інстанцій скаржник вважає невірне застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права: зокрема ст. ст. 525, 526, 530, ч. 1 ст. 559, 605,  Цивільного кодексу України (Далі - ЦК України),  ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (Далі - ГПК України) у редакції чинній до 15.12.2017.
8.1. У касаційній скарзі, з урахуванням письмових пояснень до касаційної скарги наданих до касаційного суду  26.04.2018, скаржник зазначає про те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку ототожнивши поняття прощення, списання, анулювання боргу за рішенням кредитора; 
8.2. скаржник вважає, що підставою виникнення зобов'язань є укладений договір, а відображення зобов'язань у фінансовому обліку має похідний характер від узгоджених сторонами умов договору, списання заборгованості банком за рахунок сформованих резервів не є прощенням боргу та не припиняє зобов'язань за кредитним договором;
8.3. вважає, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, дійшовши висновку, що зі списанням суми заборгованості позичальника припинилась порука, яка забезпечувала сплату суми позовних вимог;
8.4. крім того, скаржник вважає, що суди безпідставно послались на преюдиційність факту про припинення зобов'язань, який встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 у справі № 921/133/15-г/7, оскільки таке рішення не набрало законної сили на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, на що апеляційний господарський суд не звернув уваги;
8.5. крім того, скаржник вважає, що суди не надали оцінки тому, що у справах різний суб'єктний склад, тому факти, встановлені у справі №921/133/16-г/7 не можуть бути преюдиціальними у даній справі;
8.6. скаржник стверджує, що суди безпідставно не взяли до уваги преюдиціальні факти встановлені у рішенні господарського суду Чернівецької області від 27.04.2015 у справі № 926/217/15 та в ухвалі господарського суду Тернопільської області від 12.01.2016 у справі №921/897/15-г/11 про банкрутство ТОВ "Укрселко", до реєстру вимог кредиторів якого включено грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" на суму 387 669 039,65 грн та ін.

Короткий зміст вимог інших учасників у справі

9.  Відзиву на касаційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" до касаційного суду не надано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

10. Ухвалою Касаційного господарського суду від 22.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Універсал Банк" на рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 921/760/16-г/7.
10.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" на 08 травня 2018 року о 12 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

11. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід частково задовольнити, виходячи з такого.

12. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. Як встановлено під час розгляду даної справи, між ПАТ "Універсал Банк" (далі - Банк) та ТОВ "Укрселко" (далі - Позичальник) укладено 16.10.2013 Кредитний договір №563/13, відповідно до умов якого Банк надає на підставі письмової заяви Позичальника кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії коштів в сумі ліміту кредитної лінії, що не може перевищувати ліміт кредитування в сумі - 15 000 000,00 доларів США, строк дії кредитної лінії до 30.11.2014 року, при цьому, Банк надає Позичальнику кредит шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) в будь-якій валюті, що передбачена Договором в рамках ліміту кредитування шляхом перерахування суми траншу кредиту в повному обсязі на поточний рахунок Позичальника, при цьому: у період з 16.10.2013р. по 29.09.2014р. - ліміт кредитування становить 15 000 000,00 дол. США; з 30.09.2014р. по 30.10.2014р. - 13 000 000,00 дол. США; з 31.10.2014р. по 30.11.2014р. - 10 000 000,00 дол. США ( п. 1.1, 2.1, 2.1.1 кредитного договору).

14. Зобов'язання Позичальника по Кредитному договору №563/13 від 16.10.2013р. забезпечено Договором поруки №SU-04/563/13 від 16.10.2013р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю "Карго" (Поручитель), Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрселко" (Позичальник 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "М-Трейд" (Позичальник 2), згідно умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником 1 зобов'язань, що випливають з Кредитного договору №563/13 від 16.10.2013р. (п. 1.1 Договору поруки).

15. Суди встановили, що порукою забезпечувалось виконання зобов'язань: з повернення кредиту в сумі 15 000 000 доларів США, зі строком користування кредитом до 30.11.2014р., у строки, у випадки та на умовах, передбачених Кредитним договором; із сплати процентів за користування кредитом у гривні за змінюваною за типом процентною ставкою у розмірі, що визначається за формулою; зі сплати можливої неустойки; з відшкодування всіх можливих збитків та витрат; із виконання позичальником інших умов Кредитного договору (п. 2.1 Договору поруки).

16. Поручитель надає свою попередню безвідкличну та безумовну згоду на будь-які уточнення, зміни, в тому числі збільшення, забезпечених порукою зобов'язань, які можуть існувати в майбутньому в результаті внесення змін до кредитного договору або будь-яким іншим чином, і які можуть впливати на обсяг будь-яких зобов'язань поручителя за Договором поруки (п. 2.3 Договору поруки).

17. При цьому, Поручитель зобов'язаний у 7-денний строк з дня отримання письмової вимоги Кредитора виконати забезпечені порукою зобов'язання шляхом перерахування заборгованості за забезпеченими порукою зобов'язаннями, в тому числі суми основної заборгованості за кредитом, процентів, комісій, неустойки тощо (п. 4.1.1 Договору поруки).
18. Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін, строк його дії встановлюється до повного виконання зобов'язань Позичальником / Поручителем або повного погашення Поручителем заборгованості за Кредитним договором (п. 7.2 Договору поруки).

19. Усі повідомлення за Договором вважаються здійсненими (надісланими) належним чином, у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за адресами сторін. Дата отримання відповідного повідомлення буде вважатися дата його особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу поштового зв`язку одержувача (п. 7.4 Договору поруки).

20. На виконання умов Кредитного договору №563/13 Банк надавав Позичальнику кредитні кошти згідно з заявками, які є невід'ємними частинами кредитного договору.

21. Відповідно до розрахунків проведених Банком, Позичальником допущено заборгованість по відсотках за червень - липень 2014р. - 182 392,18 дол. США, що стало підставою для звернення Банку з вимогою від 13.08.2014р. до Поручителя про дострокове повернення кредитних траншів, а саме на 31-й робочий день з дати відправлення вимоги. 

22. Як становили суди,  у якості доказу направлення 18.08.2014 вимоги, позивачем надано опис вкладення і список згрупованих поштових відправлень, направлених на адресу Позичальника (№20 у списку) та Поручителя (№3, №4, №5 у списку), які подані у відділенні поштового зв`язку К-74 (Київ-74). 

23. Підставою для звернення до господарського суду стала несплата Поручителем у встановлений строк суми заявлених Банком вимог.

24. Статтями 4^2, 4^3 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017 встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

25. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, згідно зі ст. 43 ГПК України, наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4^2 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

26. Однак, як свідчить зміст оскаржуваних рішення та постанови, місцевий та апеляційний господарські суди, під час розгляду цієї справи, вказаних вище вимог ГПК України не дотримались.

27. Порядок укладення, зміни, розірвання та виконання кредитного договору регулюється нормами ЦК України, Господарського кодексу України (далі ГК - України), Закону України "Про банки і банківську діяльність" та нормативними актами, прийнятими Національним банком України, який є центральним органом державного управління (ст. 2 Закону України "Про Національний банк України") та видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб;

28. Відповідно до ст.ст. 47, 49, ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

29. Згідно ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, при цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

30. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, у якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України, ст. 1055 ЦК України).

31. Згідно ст.ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

32. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та умов договору (ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

33. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

34.У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

35. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, якщо це встановлено договором або законом, при цьому, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.ст. 546, 547, 548 ЦК України).

36. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

37. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 

38. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки  (ст. 554 ЦК України).

39. За змістом положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором; має право висувати заперечення проти вимог кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

40. Подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено.

41. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 558 ЦК України).

42. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

43. Як встановили суди попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017р. у справі №921/133/15-г/7 відмовлено у позові ПАТ "Універсал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Підгайці" (Поручитель) про стягнення заборгованості:
43.1. по договору № 563/13 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 16.10.2013р., укладеному між ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Укрселко" (Позичальник), в сумі 15 368 457,28 дол. США, що еквівалентно станом на 03.10.2014р. 198 875 460,05 грн., із яких: 1) заборгованість по траншу в розмірі 7 673 903,69 дол. США: прострочена заборгованість по кредиту 7 500 000,00 дол. США, що еквівалентно 97 053 720,00 грн.; відсотки - 173 903,69 дол. США, що еквівалентно 2 250 400,05 грн.; відсотки за користування простроченою сумою основного боргу 0,00 дол. США, що еквівалентно 0,00 грн.; 2) заборгованість по траншу в розмірі 7 694 553,59 дол. США: прострочена заборгованість по кредиту 7 500 000,00 дол. США, що еквівалентно 99 571 340,00 грн.; відсотки - 192 390,92 дол. США, що еквівалентно 2 489 633,88 грн.; відсотки за користування простроченою сумою основного боргу 2 162,68 дол. США, що еквівалентно 27 986,12 грн.;
43.2. по договору №562/13 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 22.10.2013р., укладеному між  ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Цукровий завод Городенка" (Позичальник), в сумі 14 844 627,78 дол. США, що еквівалентно 192 096 846,40 грн. станом на 03.10.2014р., із яких: 1) заборгованість по траншу в розмірі 7 403 336,69 дол. США: прострочена заборгованість по кредиту 7 200 000,00 дол. США, що еквівалентно 93 171 571,20 грн.; відсотки - 202 255,35 дол. США, що еквівалентно 2 617 284,56 грн.; відсотки за користування простроченою сумою основного боргу 1 081,34 дол. США, що еквівалентно 13 993,06 грн. 2) заборгованість по траншу в розмірі 7 441 291,09 дол. США: прострочена заборгованість по кредиту 7 200 000,00 дол. США, що еквівалентно 93 171 571,20 грн.; відсотки - 241 291,09 дол. США, що еквівалентно 3 122 426,38 грн. Рішення набрало законної сили.

44. Судами встановлено, що у наведеному рішенні господарським судом Тернопільської області встановлено припинення поруки, які забезпечували сплату суми позовних вимог, у зв'язку із списанням сум заборгованості Позичальників на підставі протоколу засідання Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015р., згідно п.7.1 якого правління Банку вирішило списати з балансу Банка за рахунок створених резервів заборгованість клієнтів ТОВ "Торговий дім "М - Трейд", ТОВ "Цукровий завод Городенка", ТОВ "Укрселко" у сумі, що становитиме на 15.12.2015р. 33 686 844,67 дол. США та 3 060 479,01 грн. (Додаток 1) відповідно до Положення "Про методику розрахунку та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями ПАТ "Універсал Банк" згідно з вимогами міжнародних стандартів фінансової звітності та доручено Департаменту кредитного адміністрування надати інформацію про списання заборгованості до відділу податкового обліку. 

45. Згідно Додатку №1 до протокольного рішення Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015р., списано заборгованість ТОВ "Укрселко" в сумі 8 580 716,75 дол. США (перший транш) та 8 560 066,86 дол. США (другий транш).

46. У справі №921/133/15-г/7 встановлено, що списана сума відсотків, нарахованих та несплачених відповідачем станом на 15.12.2015р. складає по договору №563/13: по першому траншу від 16.10.2013р. - 7 500 000,00 доларів США (тіло кредиту) та 1 060 066,86 доларів США (відсотки); по другому траншу від 17.10.2013р. - 7 500 000,00 доларів США (тіло кредиту) та 1 080 716,75 доларів США (відсотки), і включає період, заявлений у даній справі та згідно рішення господарського суду Чернівецької області від 27.04.2015р. у справі №926/217/15. Доказом списання зазначених сум є дані виписок по рахунках, на яких обліковувався кредит.

47. Встановивши, що обставини справи №921/133/15-г/7 стосовно припинення поруки, є у відповідності до ч.3 ст.35 ГПК України, преюдиціальними обставинами, суди попередніх інстанцій пославшись на них вирішили, що повторного доведення в межах розгляду даної справи ці обставини не потребують.

48. Таким чином, апеляційний господарський суд погодився із висновком суду першої інстанції, що станом на 15.12.2015 позивач списав за рахунок резерву, як безнадійну заборгованість Позичальника віднесену до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості у порядку, передбаченому Положенням (більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів, рішення прийнято до закінчення строку позовної давності), Постанова №172, якою керувалося правління Банку, іншого не передбачає, а тому зобов'язання Позичальника припинилося 15.12.2015.

49.  Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

50. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

51. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

52. Отже, вищенаведені факти, вважаються встановленими і не потребують повторного доказування.

53. Суд касаційної інстанції вважає, що застосовуючи у даному випадку ч. 3 ст. 35 ГПК УКраїни, суди попередніх інстанцій, у даному випадку, не встановили тотожність суб'єктного складу учасників відносин у даній справі та у справі №921/133/15-г/7, не встановили чи набрало рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 у справі №921/133/15-г/7 законної сили, тобто  дійшли висновків про преюдиціальність, у даному випадку, передчасно.

54. Водночас, із оскаржуваних рішень вбачається, що суди не надали належної правової оцінки  доводам позивача про преюдиціальність фактів встановлених у рішеннях господарського суду Чернівецької області від 27.04.2015 у справі №  926/217/15 та в ухвалі господарського суду Тернопільської області від 12.01.2016 у справі №921/897/15-г/11 про банкрутство ТОВ "Укрселко", до реєстру вимог кредиторів якого включено грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" на суму 387 669 039,65 грн та ін.

55. Крім того, суди не надали юридичного аналізу аргументам позивача про те, що прощення заборгованості є актом двосторонньої дії та здійснюється шляхом підписання двостороннього документу або шляхом самостійного прийняття рішення кредитором з обов'язковим повідомленням боржникові.

56. Водночас, суд касаційної інстанції  відзначає, що суди, обмежившись посиланням на ст. 605 ЦК України, якою передбачено, що одним із видів  припинення зобов'язання за волею кредитора є звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків не надали належної правової оцінки аргументам позивача про те, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента, оскільки, банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості 

57. Дослідивши рішення суду першої та апеляційної інстанції, колегія касаційної інстанції зазначає, що суди попередніх інстанцій не встановили чи впливає списання банком заборгованості за кредитом за рахунок страхової резерву на правовідносини банку та позичальника, а відтак і на поручителя, за кредитним договором, враховуючи вичерпний перелік встановлених законом підстав припинення зобов`язання, дійшли передчасного висновку про тотожність понять "прощення", "анулювання боргу за рішенням кредитора" та "списання кредитної заборгованості за рахунок резервів" .
58. Згідно положень ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
59. Разом з тим, відповідно до приписів ч. 4 ст. 310 ГПК України, справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

60. З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтями 300, 310 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції, постанова апеляційної інстанції та рішення господарського суду підлягають скасуванню, з огляду на порушення під час прийняття рішень ст. ст. 32-34, 43 ГПК України в редакції чинній до 15.12.2017, ст. ч. 1 ст. 559 , 605 ЦК України, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції. 

61. За таких обставин, оскільки доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження, касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.
62. Відповідно ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
63. Під час нового розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції, зазначеним судам слід врахувати вищевказані висновки суду касаційної інстанції та розглянути справу з дотриманням принципу повного та всебічного розгляду справи з дослідженням доказів, які мають значення для розгляду позову по суті.
64. Оскільки суд касаційної інстанції не здійснив розгляд спору по суті, а дійшов висновку про скасування рішень судів першої і апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області, розподіл судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 306, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі №921/760/16-г/7 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі   №921/760/16     г/7 скасувати.
3. Справу №921/760/16     г/7 направити на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                  С.В. Жуков
Судді                                                                                                                В.В. Білоус  
                                                                                                                        Н.Г. Ткаченко