ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року 
м. Київ
Справа №  910/14503/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:
скаржника (відповідача )- адвокат Мірвода А.М., Матющенко О.В.
позивача - Курильченко К.О.
третьої особи на стороні відповідача - Цуканова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М.
на постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 12.04.2018
у складі колегії суддів: Тищенко А.І. (головуючого), Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В.
та на рішення Господарського суду міста Києва  
від 14.12.2017
у складі судді: Ващенко Т.М.
у справі № 910/14503/16
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок"
до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк"
за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
про припинення правовідношення,-
ВСТАНОВИВ:

1. ТОВ "Аваль-брок" у серпні 2016 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ Комерційний банк "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича, в якому просило визнати припиненими зобов'язання за Договором кредиту від 25.02.2011 №ЮЛ-36/2011-К та Договором кредиту від 25.02.2011 № ЮЛ-114/2011-К, укладеними між ТОВ "Аваль-брок" та ПАТ Комерційний банк "Євробанк" шляхом вчинення позивачем правочинів зарахування.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі №910/14503/16 позов задоволено повністю.

3. Постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017 у справі №910/14503/16 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі № 910/14503/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

4. За наслідками нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/14503/16 позовні вимоги ТОВ "Аваль-брок" задоволено повністю:

4.1. визнано припиненим зобов'язання за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011, укладеним між ТОВ "Аваль-брок" та ПАТ КБ "Євробанк", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

4.2. визнано частково припиненим зобов'язання ТОВ "Аваль-брок" у розмірі 18 497 386,00 грн за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 25.02.2011, укладеним між ТОВ "Аваль-брок" та ПАТ Комерційний банк "Євробанк", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
5. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи.

6. Постановою Львівського Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 апеляційну скаргу ПАТ КБ "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/14503/16 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі 
№ 910/14503/16 залишено без змін.

7. Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено наступне.

8. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" (позичальник за умовами договору) та ПАТ КБ "Євробанк" (кредитодавець за умовами договору) було укладено Договір кредиту від 25.02.2011 № ЮЛ-36/2011-К, за умовами якого відповідач зобов'язався надати позивачу грошові кошти у тимчасове користування у сумі 9 843 437,50 грн. зі сплатою 11,0 % річних, строком до 23.02.2017 (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором від 30.12.2011 та Договорами про внесення змін №1 від 23.02.2012, №2 від 21.02.2013, №3 від 20.02.2015 та №4 від 22.02.2016).

9. У відповідності до пункту 9.1 цього Договору в редакції, викладеній у Договорі про внесення змін №2 від 21.02.2013, позичальник зобов'язується повернути кредитодавцю кредит у термін, зазначений у п. 1.3 цього договору. Повернення кредиту до настання зазначеного терміну вважається достроковим.

10. Між ТОВ "Аваль-брок" (позичальник за умовами договору) та ПАТ КБ "Євробанк" (кредитор за умовами договору) було укладено Договір кредиту від 29.06.2011 № ЮЛ-114/2011-К, за умовами якого відповідач відкриває позивачу невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті, ліміт якої складає 19 000 000, 00 грн зі сплатою 11,0 % річних із терміном повернення до 02.07.2016 (з урахуванням змін, внесених Договорами про внесення змін № 3 від 01.07.2015 та № 4 від 06.01.2016).

11. Згідно пунктів 9.1 та 9.2 Договору кредиту № ЮЛ-114/2011-К позичальник повинен повернути кредитодавцю кредит шляхом повернення кожного траншу не пізніше останнього дня строку дії Кредитної лінії, зазначеного у пункті 1.4 цього Договору. Повернення кредиту або його частини до настання зазначеного терміну вважається достроковим. Позичальник має право достроково повернути кредит або його частину. У випадках передбачених цим договором або чинним законодавством України, позичальник зобов'язаний самостійно та/або на вимогу кредитодавця повернути кредит достроково.

12. Між ПАТ КБ "Євробанк" (позичальник) та компанією JanolioHoldingsLimited, юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр (позикодавець) було укладено Договір позики від 23.05.2016, за умовами якого компанія JanolioHoldingsLimited надає Банку за його письмовою заявкою транші в межах суми 600 000 доларів США зі сплатою 5% річних із терміном повернення позики до 30.05.2016.

13. Між ПАТ КБ "Євробанк" (Банк) та громадянином ОСОБА_3 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами "Строковий з виплатою процентів наприкінці строку") від 23.05.2016 № Д-28299/USD (надалі - Договір депозиту), за яким банк приймає на зберігання від вкладника грошові кошти в розмірі 650 000 доларів США та зобов'язується виплачувати вкладнику 6,5% річних. Строк розміщення вкладу - з 23.05.2016 до 23.06.2016.

14. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" (новий кредитор) та ОСОБА_12 (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги від 10.06.2016 №1/16, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору належне йому право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" за Договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами "Строковий з виплатою процентів наприкінці строку") №Д-28299/USD від 23.05.2016 щодо погашення заборгованості, процентів та інших платежів, визначених цим договором. Розмір суми заборгованості Банку станом на дату укладення Договору №Д-28299/USD від 23.05.2016 (грошовий еквівалент прав вимоги) становить 13 231 458, 85 грн., що еквівалентно сумі 529211,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору.

15. 15.06.2016 позивач листом №16/06/67 від 15.06.2016 повідомив відповідача про набуття ним на підставі Договору відступлення права вимоги №1/16 від 10.06.2016 права вимоги за Договором депозиту, що підтверджується відмітною Банку про отримання даного повідомлення вх. №2500-бт.

16. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" (новий кредитор) та компанією JanolioHoldingsLimited (первісний кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги від 10.06.2016, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору належне йому право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" за Договором позики від 23.05.2016 щодо погашення заборгованості, процентів за користування позикою, комісій та інших платежів, визначених цим договором позики. Розмір суми заборгованості Банку за Договором позики станом на дату укладення Договору (грошовий еквівалент прав вимоги) становить 15015926,75 грн., що еквівалентно сумі 600583,33 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору.

17. 15.06.2016 позивач листом №15/06/01 від 15.06.2016 повідомив відповідача про набуття ним на підставі Договору відступлення права вимоги від 10.06.2016 права вимоги за Договором позики від 26.05.2016, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення вх. №1575.

18. 16.06.2016 ТОВ "Аваль-брок" надіслало ПАТ КБ "Євробанк" заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (вих. №16/06/66 від 15.06.2016), в якій заявило про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 15 015 926,75 грн. за основною сумою заборгованості за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу перед Банком в сумі 15 015 926,75 грн. за Договором позики від 23.05.2016 відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 10.06.2016. Залишок за непогашеним грошовим зобов'язанням позивача перед відповідачем за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 3 984 073,25 грн. 

19. Відповідач отримав вищевказану заяву позивача 16.06.2016, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення вх. №2499-бт.

20. 16.06.2016 позивач направив відповідачу заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (вих. №16/06/68від 15.06.2016), в якій зазначив про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 9 750000,00 грн. за основною сумою заборгованості за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та 3 481 458, 85 грн. за основною сумою заборгованості за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу відповідача в сумі 13 231 458,85 грн. за Договором депозиту відповідно до Договору про відступлення права вимоги №1/16 від 10.06.2016. Залишок за непогашеним грошовим зобов'язанням позивача перед відповідачем за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 502 614,40 грн. 

21. Відповідач отримав вищевказану заяву позивача 16.06.2016, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення вх. №2498-бт.

17.06.2016 на підставі рішення Правління Національного банку України №73-рш від 17.06.2016 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22. Відповідно до вищезазначеного рішення розпочато процедуру виведення ПАТ КБ "Євробанк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 року включно, призначено Кононця В.В. уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ "Євробанк".

23. 01.07.2016 Банк надав ТОВ "Аваль-брок" довідку вих. №01-10.1/2620-БТ, в якій зазначено, що залишок заборгованості позивача станом на 30.06.2016 по кредитам за Договорами кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011, становить 9750000,00 грн. та 19000000,00 грн. відповідно.

24. У зв'язку з тим, що відповідач не визнає погашення заборгованості за вказаними Договорами кредиту, ТОВ "Альфа-брок" звернулось до місцевого господарського суду з даним позовом про визнання припиненими правовідносин за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 у повному обсязі, а за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 25.02.2011 - у відповідній частині.

25. Зважаючи на те, що спірні правочини зарахування були вчиненні 16.06.2016, а тимчасову адміністрацію введено у ПАТ КБ "Євробанк" 17.06.2016 (тобто, на наступний день після вчинення спірних правочинів), то обмеження, встановлені приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до спірних правочинів зарахування не застосовуються, оскільки станом на дату їх вчинення, вказаний Закон до правовідносин сторін не підлягав застосуванню.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

26. 26.04.2018 публічне акціонерне товариство комерційний банк "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М. через Київський апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою вих. № 04/643 від 23.04.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі 
№ 910/14503/16, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Київського апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги.

27. 15.05.2018, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справа № 910/14503/16 Господарського суду міста Києва разом з вказаною касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М. надіслана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

28. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/14503/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.05.2018.

29. Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2018 відкрито касаційне провадження у справі 
№ 910/14503/16 за касаційною скаргою ПАТ КБ "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М. вих. № 04/643 від 23.04.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017; розгляд касаційної скарги призначено на 19.07.2018.

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими доводами осіб, які подали касаційні скарги.

30. Не погодившись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції ПАТ КБ "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М. подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові у повному обсязі.

31. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

31.1. Між відповідачем та громадянином ОСОБА_12 було укладено Договір відступлення права вимоги від 10.06.2016 № 1/16, відповідно до якого громадянин ОСОБА_12 відступив належні йому права вимоги за Договором банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USSD, а позивач змінив Вкладника як сторону вказаного Договору банківського вкладу. Проте, відповідно до п. 6.7 Правил до Договору банківського вкладу, під час дії Договору вкладник не може здійснювати відступлення прав за Договором третім особам без попереднього письмового погодження Банком та припиняти будь-які зобов'язання перед Банком, що виникають із будь-яких підстав, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за ініціативою вкладника. 

31.2. На момент отримання ПАТ КБ "Євробанк" заяви про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог (16.06.2016), строк виконання зобов'язань ПАТ КБ "Євробанк" за кредитними договорами не настав, оскільки строками повернення кредиту були 02.07.2016 (відповідно до умов кредитного договору від 29.06.11 № ЮЛ-114/2011-К) та 23.02.2017 (відповідно до умов кредитного договору від 25.02.11 № ЮЛ-36/2011-К). Оскільки вказаними кредитними договорами не передбачено право на позивача на дострокове припинення зобов'язань за договорами шляхом зарахування, позивачем здійснена спроба припинення зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з порушенням вимог ст. 601 ЦК України.

31.3. Оскільки Договір позики від 23.05.2016 укладений між ПАТ КБ "Євробанк" та компанією JanolioHoldingsLimited містить арбітражне застереження, відтак, позивач, уклавши договір відступлення права вимоги за Договором позики, повинен був звертатися з позовом про припинення зобов'язань за Договором кредиту у зв'язку із зарахуванням за договором позики до компетентного суду Республіки Кіпр, а не господарського суду міста Києва, що не було враховано судами при винесенні оскаржуваних рішень.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

32. 27.06.2018 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на касаційну скаргу, в якому третя особа просить задовольнити касаційну скаргу, оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція Верховного Суду

33. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

34. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

35. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

36. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

38. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

39. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 

40. За положеннями ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. 

41. Згідно зі ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги. 

42. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. 

43. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог, здійснене за заявою однією із сторін є одностороннім правочином, момент вчинення якого пов'язується виключно з моментом вчинення такою стороною відповідної дії, тобто вчинення відповідної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

44. Суди встановили, що положеннями спірних кредитних договорів, зокрема, п. 9.1 Договору кредиту №ЮЛ-36/2011-К, п.п. 9.1, 9.2 Договору кредиту №ЮЛ-114/2011-К передбачено можливість позичальника здійснити погашення заборгованості достроково.

45. Відповідно до положень частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено заборону на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зарахування зустрічних однорідних під час тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку.

46. Суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивачем було направлено, а відповідачем прийнято, відповідні заяви про зарахування зустрічних вимог 16.06.2016, а тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Євробанк" запроваджено 17.06.2016 на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк", дійшли правомірного висновку, що передбачені ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження у даному випадку не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

47. Зважаючи на викладене, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що за вказаними кредитними договорами не передбачено право позивача на дострокове припинення зобов'язань за договорами шляхом зарахування, у зв'язку з тим, що зобов'язання позивача з повернення кредиту за Договорами кредиту не є такими, що настали, оскільки ці доводи спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами у справі. 

48. Щодо доводів скаржника про те, що вкладник не може здійснювати відступлення прав за Договором банківського вкладу третім особам без попереднього письмового погодження Банком та припиняти будь-які зобов'язання перед Банком, що виникають із будь-яких підстав, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за ініціативою вкладника, як це передбачено п. 6.7 Правил до Договору банківського вкладу, колегія суддів зазначає наступне.

49. Відповідно до ч. 2 ст. 603 ЦК України у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги.

50. Судами встановлено, що станом на дату вчинення позивачем правочину зарахування шляхом направлення заяви від 15.06.2016 №16/06/68 строк виконання Банком своїх грошових зобов'язань за Договором депозиту був таким, що настав, оскільки згідно п. 2.8.4 та п. 1.10 Правил станом на 10.06.2016 у Банку був наявний обов'язок із повернення суми вкладу вкладнику, водночас термін виконання такого обов'язку Банку не встановлений. 

51. Крім того встановлено, що 16.06.2016 позивач листом №16/06/67 від 15.06.2016 повідомив відповідача про набуття ним на підставі Договору відступлення права вимоги №1/16 від 10.06.2016 права вимоги за Договором депозиту, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення (вх. №2500-бт.).

52. У даному випадку власник коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку, як встановлено судом, розпорядився ними у спосіб, дозволений законом, а саме, уступивши право вимоги позивачу.

53. В свою чергу, судом встановлено, що правомірність Договору відступлення прав вимоги б/н від 10.06.2016, враховуючи положення статті 204 ЦК України, позивачем у встановленому законом порядку не спростована (не доведена його нікчемність або недійсність у судовому порядку).

54. У відповідності до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 

55. Враховуючи правомірність правочину, передбачену ст. 204 ЦК України, колегія суддів відхиляє доводи банку про недійсність договору відступлення права вимоги, укладеного 10.06.2016 відповідачем з вкладником ОСОБА_12 без попередньої письмової згоди банку, як того вимагають п. 6.7 Правил до Договору банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USD та у порушення ч. 1 ст. 516 ЦК України, як такі, що не знайшли свого підтвердження.

56. Щодо доводів скаржника про те, що Договір позики від 23.05.2016, укладений між ПАТ КБ "Євробанк" та компанією JanolioHoldingsLimited, містить арбітражне застереження про те, що спори що виникають за цим договором чи у зв'язку з ним повинні розглядатися компетентним судом Республіки Кіпр, відтак, позивач, уклавши договір відступлення права вимоги за Договором позики, повинен був звертатися з позовом про припинення зобов'язань за Договором кредиту у зв'язку із зарахуванням за договором позики до компетентного суду Республіки Кіпр, а не господарського суду міста Києва, колегія суддів касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає наступне.

57. Слід зазначити, що відповідне арбітражне застереження не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. У зв'язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обов'язок звертатися до компетентного суду Республіки Кіпр. При цьому обмеження права звернення до господарського суду не допускається.

59. Відсутність взаємної згоди саме сторін спору на його вирішення комерційним судом (арбітражем), оформленої відповідним арбітражним застереженням, незалежно від попередньої домовленості про це, виключає можливість розгляду спору таким судом.

60. Отже, позивач правомірно звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про припинення зобов'язань за Договором кредиту у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог за договором позики. 

61. Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, установлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду за захистом своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

60. Рішенням Конституційного Суду України від 10.01.2008 у справі №1-3/2008 (№1-рп/2008) за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визначено, що практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (Рішення у справі "Девір проти Бельгії" від 27.02.1980).

61. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

62. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

63. Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.

64. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

65. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішення та постанови були дотримані.
66. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Ларченко І.М. на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/14503/16 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/14503/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                           В.В. Білоус
Судді                                                                                                                         С.В. Жуков 
                                                                                                                                   Н.Г. Ткаченко