ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  923/630/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий,  Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.
за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:
позивач - Компанія "E.S.Limited",
представник позивача - не з'явився,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГРАН",
представник відповідача - не з'явився,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Судремпром",
представник третьої особи - не з'явився,
розглянувши касаційну скаргу 
Компанії "E.S.Limited"
на рішення господарського суду Херсонської області від 15.09.2017
у складі судді Немченко Л.М.
та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017
у складі колегії суддів: Будішевська Л.О. (головуючий), Мишкіна М.А., Таран С.В.

у справі за позовом Компанії "E.S.Limited",
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГРАН",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Судремпром",
про витребування майна,
ВСТАНОВИВ:

Компанія "E.S.Limited" (далі - позивач) звернулась до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГРАН" (далі - ТОВ "СІГРАН", відповідач), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Судремпром" (далі - ТОВ "Судремпром", третя особа) про витребування у відповідача шляхом вилучення і передачі на користь позивача майна (за переліком).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.09.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017, у справі № 923/630/17  відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи судові рішення, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що судно "Dаnа-1" було передане відповідачу для проведення ремонту третьою особою за погодженням з позивачем, договірні відносини між позивачем та третьою особою, а також між третьою особою та відповідачем щодо ремонту судна не припинились. 

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Херсонської області від 15.09.2017 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 923/630/17, Компанія "E.S.Limited" звернулась з касаційною скаргою, разом з клопотанням про поновлення строку встановленого на касаційне оскарження, в якій просило скасувати оскаржувані судові акти та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник послався на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, що полягає у невірному застосуванні та тлумаченні положень ст.ст. 346, 387, 398, 399, 511, 546, 596, 597, 838, 549, 856 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/630/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді: Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду, у визначеному складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 27.03.2018 задоволено клопотання Компанії "E.S.Limited" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк. Відкрито касаційне провадження у справі у справі № 923/630/17 господарського суду Херсонської області за касаційною скаргою Компанії "E.S.Limited" на рішення господарського суду Херсонської області від 15.09.2017 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 923/630/17. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 10.05.2018. Надано учасника справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03.05.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

В судове засідання 15.05.2018 учасники справи уповноважених представників не направили, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Враховуючи, що явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників провадження.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 16.01.2017 між Компанією "Е.S. Limited" (замовник) та ТОВ "Судремпром" (виконавець) укладений Контракт № 01/20171 на доковий ремонт т/х "Dаnа-1", відповідно до умов якого замовник розмістив, а виконавець прийняв до виконання замовлення на доковий ремонт Судна, в обсязі узгодженому сторонами у "Попередній ремонтній відомості". 

ТОВ "Судремпром", для здійснення ремонту судна "Dаnа-1", 31.01.2017 уклало з ТОВ "СІГРАН" договір підряду № 06/зк/17. Тривалість виконання ремонту судна виконавцем складає 354 дня від дати прийняття судна (в редакції додаткової угоди      № 5).

На виконання зазначеного вище договору, ТОВ "СІГРАН" передано судно "Dаnа-1" (що підтверджується актом від 04.03.2017), за погодженням підписанта Контракту № 01/20171, представником позивача (Єлєсін О.О.), його підпис скріплений печаткою судна "Dаnа-1".

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння користування, розпорядження майном.

У системі правових норм, що регулюють цивільно - правовий захист права власності, центральне місце належить нормам, які передбачають такий речово - правовий спосіб захисту права як витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикація.   

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 
Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. 

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Із правового аналізу статті 387 Цивільного кодексу України вбачається, що у цій нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов захищає право власності в цілому, оскільки він пред'являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Під незаконним володінням розуміється фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави (володіння вкраденою річчю) або правова підстава якого відпала (минув термін дії договору найму), або правова підстава якого недійсна (володіння, установлене в результаті недійсного правочину).

Поряд з цим, місцевим господарським судом було встановлено, що на день прийняття рішення у даній справі, договірні відносини між позивачем та третьою особою, а також між третьою особою та відповідачем щодо ремонту судна не припинились, а відтак відповідач не є особою, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа майном. При цьому, апеляційною інстанцією зауважено, що судно "Dаnа-1" передане відповідачу не у володіння, а для ремонту на підставі відповідної цивільно-правової угоди, за погодженням з позивачем.

Не приймаючи до уваги  лист від 02.06.2016, на який посилався позивач в якості підтвердження факту розірвання Контракту № 01/20171, господарський суд апеляційної інстанції вказав на те, що в цьому листі позивач стверджує про недійсність зазначеного контракту, як такого, що укладений внаслідок обману, а не його розірвання, тобто апеляційним господарським судом оцінка вказаному листу як доказу дана виходячи із його змісту.

Беручи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання скаржника на рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 у справі № 923/608/17, не приймаються до уваги судовою колегією з огляду на хронологію прийняття рішення господарським судом першої інстанції у даній справі (15.09.2017) та дати прийняття зазначеного рішення. Крім того, при здійснені перегляду судового рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку у даній справі, рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 у справі № 923/608/17 не набрало законної сили та відповідно, апеляційна інстанція була позбавлена можливості надати йому оцінку.

Водночас, слід зауважити на тому, що в розумінні приписів ст. 112 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) Компанія "E.S.Limited" не була позбавлена можливості звернутись до господарського суду Херсонської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Херсонської області від 15.09.2017 у справі № 923/630/17.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.   

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Компанії "E.S.Limited" та залишення рішення господарського суду Херсонської області від 15.09.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 923/630/17 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Компанії "E.S.Limited" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від 15.09.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 923/630/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                     Л.Й. Катеринчук

                                                                                                                   В.Г. Пєсков