ПОСТАНОВА
Іменем України

16 травня 2018 року 
Київ
справа №702/534/16-а
провадження №К/9901/11631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М.І.,
суддів:  Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.
розглянувши у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 702/534/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду прийняту 01 серпня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Ісаєнко Ю.А., суддів: Губської Л.В., Федотова    І.В.,
в с т а н о в и в :
У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до суду з позовом до Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (далі також - відповідач), в якому просила:
визнати протиправними дії сільського голови щодо звільнення її з роботи та скасувати розпорядження від 12 квітня 2016 року № 8 «Про звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_1»; поновити її на посаді головного бухгалтера Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області з 12 квітня 2016 року; 
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в сумі 2000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що постановою Монастирищенського районного суду від 28 березня 2016 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 гривень з конфіскацією винагороди від роботи в дільничій виборчій комісії в розмірі 385, 84 гривень. Вказана постанова суду вступила в законну силу. 
Копіюватською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області в особі сільського голови П.Іщука (надалі відповідач), на підставі статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та п.7 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) прийнято розпорядження від 12 квітня 2016 року №8 «Про звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_1», п.1 якого, головного бухгалтера Копіюватської сільської ради ОСОБА_1, звільнено з посади з 12 квітня 2016 року в зв'язку з набуттям законної сили постанови суду від 28 березня 2016 року №3/702/69/16 про притягнення до відповідальності за корупційне правопорушення посадової особи.
Позивач вважає, що зазначене розпорядження прийняте із порушенням закону та не відповідає дійсним обставинам справи, у зв'язку із чим підлягає скасуванню. 
Крім того, згідно статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Разом з тим, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення її не було нараховано середньомісячну заробітну плату відповідач при поновленні її на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу. 
Також, позивач вважає, що діями відповідача порушено її законні прав на працю, чим завдано моральних страждань розмір яких вона оцінила у 2000 гривень.
Монастирищенський районний суд Черкаської області постановою від 16 травня 2016 року позовні вимоги задовольнив частково.
Розпорядження голови Копіюватської сільської ради від 12 квітня 2016 року №8 «Про звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_1» визнав протиправним та скасував.
Поновив ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Копіюватської сілької ради Монастирищенського району Черкаської області з 12 квітня 2016 року.
Стягнув з Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 квітня 2016 року до 16 травня 2016 року - 4    016 (чотири тисячі шістнадцять) гривень 15 коп.
Звернув до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Копіюватської сілької ради Монастирищенського району Черкаської області з 12 квітня 2016 року та стягнення на її користь середньомісячного заробітку в межах суми за 1 місяць в сумі 3 442 (три тисячі чотириста сорок дві) гривні 40 коп.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовив.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 1 серпня 2016 року, постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року скасував, та прийняв нову, якою у задоволенні позову відмовив.
У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Тому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Касаційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частково задовольняючи позовні вимоги, визнаючи протиправним та скасовуючи розпорядження голови Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області від 12 квітня 2016 року № 8 про звільнення позивача з посади головного бухгалтера суд першої інстанції дійшов висновку про його неправомірність.
Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції, та зазначив, що посадові особи місцевого самоврядування яких притягнуто до відповідальності за корупційні правопорушення підлягають звільненню з посади у порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому дії сільського голови Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області щодо винесення оскаржуваного розпорядження про звільнення позивача є правомірним, в зв'язку з чим  постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року скасував, та постановив нове рішення про відмову у задоволенні позовних  вимог.
Верховний суд не може погодитись з таким висновком суду апеляційної інстанції  з огляду на таке.
Судами встановлено, що позивач з 02 січня 2003 року займала посаду спеціаліста ІІ категорії з бухгалтерського обліку Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, з 01 травня 2006 року переведена на посаду головного бухгалтера. 
Також, згідно трудової книжки, позивач 02 січня 2003 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та того ж дня їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року у справі №702/210/16-п ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5100,00 гривень з конфіскацією винагороди від роботи в дільничній виборчій комісії в розмірі 385,84 гривень.
Розпорядженням голови Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області від 12 квітня 2016 року №8 позивача звільнено з посади головного бухгалтера Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області з 12 квітня 2016 року у зв'язку з набуттям законної сили постанови суду від 28 березня 2016 року у справі №3/702/69/16 про притягнення до відповідальності за корупційне правопорушення посадової особи.
Правовою підставою прийняття розпорядження зазначені стаття 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та пункт 7 статті 36 КЗпП України.
Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною четвертою статті 78 КАС України в чинній редакції, яка повністю кореспондується зі статтею 72 КАС України в його редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.20 частини четвертої статті 42 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» із змінами і доповненнями сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження;
Статтею 20 Закону України від 07 червня 2001 року №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» із змінами і доповненнями, визначено, що крім загальних підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування, передбачених КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: 
порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; 
порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування;
виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування; 
досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування. 
Посадові особи місцевого самоврядування, яких притягнуто до відповідальності за корупційні правопорушення, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до частини сьомої статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.
Згідно частини першої статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови, вважаються достроково припиненими у разі:
1) його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови;
2) припинення його громадянства;
3) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього;
3?) набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
4) відкликання з посади за народною ініціативою;
5) визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер;
6) його смерті;
Відповідно до частини одинадцятої статті 79 даного Закону, повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади: 
1) з підстав, зазначених у пунктах  1,  2,  5,  6  частини першої цієї статті, - з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт;
2) з підстав, зазначених у пунктах 3, 3?   частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду без прийняття рішення відповідної ради;
3) з підстав, зазначених в абзаці першому частини другої цієї статті, - з дня прийняття місцевим референдумом або відповідною радою рішення про дострокове припинення повноважень;
3?) з підстав, зазначених в  абзаці другому  частини другої цієї статті, - з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної адміністрації населеного пункту (населених пунктів);
4) у випадку, передбаченому частиною п'ятою цієї статті, - з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних виборах;
5) у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої цієї статті, - з дня прийняття відповідною радою або вищим керівним органом відповідної політичної партії рішення про дострокове припинення повноважень сільського, селищного, міського голови.
Згідно з частиною другою статті 65 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» із змінам і доповненнями, особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов'язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. 
Враховуючи те, що рішенням суду від 28 березня 2016 року на позивача не накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що у сільського голови Копіюватської сільської ради не було повноважень приймати рішення про звільнення позивача з посади, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не правомірно звільнив із займаної посади позивача, а тому позовна вимога про поновлення позивача на посаді головного бухгалтера Копіюватської сільської ради підлягає задоволенню.
Також, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вона є похідною від вимоги про поновлення на роботі.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
З огляду на викладене, враховуючи те, що рішення суду першої інстанції постановлено на підставі повно і всебічно з'ясованих обставинах справи, підтверджених доказами які були дослідженні в ході судового розгляду, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року підлягає скасуванню, а постанова  Монастирищенського  районного суду  Черкаської області від 16 травня 2016 року - залишенню в силі.
Керуючись статтями 242, 243, 341, 345, 349, 352, 355 - 356, 359  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року - скасувати.
Постанову Монастирищенського  районного суду  Черкаської області від 16 травня 2016 року - залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                          О. В. Білоус
                                                                                                                 Т. Г. Стрелець