Постанова
Іменем України
 
26 червня 2018 року
м. Київ
 
справа № 734/1076/17 
 
провадження № 61-3197св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:  
 
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,       
відповідач - ОСОБА_5, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2017 року у складі судді Бараненко С. М. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області                            від 05 грудня 2017 року у складі суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Страшного М. М.,    
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. 
Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2015 року виконкомом Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між сторонами. Спільних дітей від шлюбу немає. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату поваги один до одного, різні характери та інтереси. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільних сімейних обов'язків. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, оскільки призводить до конфліктів та сварок, свідками яких стають оточуючі та рідні. Спору про поділ майна немає. 
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2017 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 15 вересня 2015 року виконкомом Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 02, між ОСОБА_4 та                                 ОСОБА_5 розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу                 ОСОБА_5 залишено ОСОБА_5 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами, оскільки спільне господарство сторонами не ведеться, подружні стосунки не підтримуються, шлюбні відносини припинені. 
 
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 05 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що збереження сімейних стосунків між подружжям неможливе, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні відносини припинені. Відповідач з грудня 2015 року проживає за межами України, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції примирення сторін не відбулося. Крім того, 29 серпня 2017 року позивач зареєстрував шлюб з іншою особою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, та свідчить про неможливість примирення сторін.
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не була повідомлена належним чином про розгляд справи судом першої інстанції; заяви                         від 18 квітня 2017 року та від 20 квітня 2017 року вона не подавала через канцелярію суду, оскільки з 12 грудня 2015 року перебуває за межами України; в матеріалах справи немає доказів отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви, що свідчить про її необізнаність про відкриття провадження у даній справі.
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суди установили, що 15 вересня 2015 року виконкомом Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. 
Судами також установлено, що збереження сімейних стосунків між подружжям неможливе, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. 
Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до вимог статей 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Встановивши, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
 
При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що з грудня 2015 року відповідач проживає за межами України, а позивач 29 серпня 2017 року зареєстрував шлюб з іншою особою, що свідчить про неможливість примирення сторін.  
 
Доводи касаційної скарги про те, що розгляд справи судом першої інстанції проводився без участі відповідача, яка не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки остання реалізувала своє право на судовий захист шляхом оскарження рішення суду першої інстанції у суді апеляційної інстанції, який розглянув справу у відкритому судовому засіданні за участю представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення. 
 
Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня  2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                      С. П. Штелик 
 
                                                                             А. О. Лесько   
 
                                                                             С. Ю.Мартєв