ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  914/1631/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.
за участі секретаря судового засідання Кононенко Н.Б.

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни, 
відповідач - Приватне підприємство "Петрос-Сервіс"
представник - адвокат Харченко П.О. (договір про надання правової допомоги від 08.05.2018)

розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства "Петрос-Сервіс" 
на постанову Львівського апеляційного господарського суду 
від 14.12.2017
у складі колегії суддів: Кордюк Г.Т. (головуючий), Гриців В.М., Малех І.Б. 
у справі №914/1631/17 
за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни
до Приватного підприємства "Петрос-Сервіс"
про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 487 873 279, 45 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 05.02.2018, через Львівський апеляційний господарський суд Приватним підприємством "Петрос-Сервіс" повторно подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №914/1631/17 в порядку статей 286, 287 господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/1631/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2018.
3. Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2018 поновлено Приватному підприємству "Петрос-Сервіс" строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №914/1631/17, відкрито касаційне провадження у справі №914/1631/17 Господарського суду Львівської області за касаційною скаргою Приватного підприємства "Петрос-Сервіс" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 та призначено її розгляд на 03.07.2018 о 16 год. 30 хв. 
4. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 02.06.2018 поштовою кореспонденцією надіслало відзив на касаційну скаргу.
5. На розгляд суду касаційної інстанції винесено проблему застосування норми процесуального права - пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до внесення змін Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017.
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції
6. 03.08.2017 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі - ПАТ "ВіЕйБі Банк", позивач) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Петрос-Сервіс" (далі - ПП "Петрос-Сервіс", відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 487 873 279, 45 грн.
7. 10.08.2017 ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі №914/1631/17 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 31.08.2017, відстрочено позивачу сплату судового збору до 31.08.2017; ухвалою місцевого суду від 31.08.2017 розгляд справи відкладено до 19.09.2017.
8. 19.09.2017 ухвалою Господарського суду Львівської області позов ПАТ "ВіЕйБі Банк" залишено без розгляду з посиланням на пункт 5 частини 1 статті 81 ГПК України в редакції, чинній на час прийняття ухвали.
9. Судове рішення мотивоване невиконанням позивачем вимог ухвали суду першої інстанції та неподання доказів сплати судового збору та витребуваних судом документів; представник, явку якого визнано судом обов'язковою, в судове засідання не з'явився без поважних причин, що унеможливлює перехід до розгляду справи по суті, перешкоджає всебічному й об'єктивному дослідженню правомірності заявлених позовних вимог у справі, з'ясуванню всіх обставин даної справи, належній оцінці доказів та прийняттю судом законного й обґрунтованого рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права в межах встановлених процесуальних строків.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
10. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.09.2017 у справі №914/1631/17 скасовано, справу направлено до Господарського суду Львівської області для розгляду по суті.
10.1. Апеляційний суд не погодився з висновками місцевого суду про наявність підстав для залишення даного позову без розгляду за відсутності обставин, за яких суд позбавлений можливості вирішити спір по суті за наявними у справі доказами.
10.2. Апеляційним судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається долучення позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості ПП "Петрос-Сервіс" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за кредитним договором №66-2013 від 31.05.2013 станом на 05.09.2016, виписок по особових рахунках за періоди з 31.05.2013 по 04.10.2013 та з 04.10.2013 по 05.09.2016, належним чином засвідчених копій кредитного договору №66-2013 від 31.05.2013 та договорів про внесення змін до кредитного договору та заяви про відстроченя сплати судового збору; клопотання позивача щодо надання документів вих. №22/2-24594 від 08.09.2017, яким долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором. 
10.3. Апеляційним судом встановлено, що позивачем подано пояснення від 28.08.2017 №22/2-23546 та від 20.09.2017 №22/2-25271, яким обґрунтовано неможливість подання оригіналів витребуваних судом документів кредитної справи, з огляду на їх вилучення Слідчим відділом Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області. Зазначена обставина підтверджується листом ПАТ "ВіЕйБі Банк" №06/893/16т від 17.11.2014, надісланим на адресу Слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київській області про надання на їх запит оригіналу кредитного договору №66-2013 від 31.05.2013. Також, Слідчим відділом ГУ СБУ у місті Києві та Київській області надано відповідь позивачу на його лист про повернення до ПАТ "ВіЕйБі Банк" вилучених в ході розслідування кримінального провадження оригіналів кредитних договорів та повідомлено, що документи визнані в ході досудового розслідування речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх повернення.
10.4. Апеляційний суд дійшов висновку, що обставини неможливості подання витребуваних судом оригіналів документів доведені позивачем до відома місцевого господарського суду, разом з тим, господарський суд не надав цьому належної оцінки.
10.5. Апеляційний суд встановив, що відмовляючи у задоволенні поданого позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеокнференції, судом жодним чином не обгрунтовано об'єктивних причин неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції для забезпечення участі представника позивача, чим, фактично, позбавлено позивача права участі в розгляді справи. 
10.6. Апеляційний суд встановив, що місцевий суд не навів правового обґрунтування неможливості вирішення даного господарського спору за відсутності оригіналів документів за наявності належним чином засвідчених копій, що подані позивачем, а також не навів обставин, які б свідчили про те, що наявні у справі копії матеріалів викликають в суду сумнів в їх достовірності та належності.
11. Апеляційний суд встановив, що позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати значної суми судового збору, яке задоволено місцевим господарським судом з встановленням терміну подання доказів про його сплату. Зі спливом цього строку судовий збір сплачено не було, доказів суду не надано, що стало однією з підстав залишення позову без розгляду.
11.1. Апеляційний суд зазначив, що неподання позивачем доказів сплати судового збору у встановлений строк, зважаючи на задоволення клопотання про відстрочення його сплати, не позбавляє місцевий господарський суд розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, а тому не може бути беззаперечною підставю для залишення позову без розгляду.
11.2. Апеляційний суд зауважив, що випадку, якщо суд приступив до розгляду справи, він за результатами розгляду справи ухвалює судовий акт за наявними у справі матеріалами (якщо сторони не надали інші, витребувані судом, докази), тому що позивач, який користується принципом диспозитивності, тобто правом не надавати докази, має нести ризик відмови в позові при недоведеності позовних вимог. Свої висновки щодо обґрунтованості позову чи висунутих проти нього заперечень, свої судження щодо поданих у справі доказів суд має зробити за наслідками розгляду справи по суті та викласти їх у прийнятому рішенні.
12. Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки суд не навів доводів чим саме невиконання вимог ухвали щодо неподання позивачем іншого розрахунку, ніж долучений ним до матеріалів справи, та відсутність в судовому засіданні представника позивача перешкоджає суду вирішити спір по суті та безпідставно залишив позов без розгляду, чим фактично усунувся від здійснення правосуддя.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника (відповідача у справі)
13. Скаржник доводив, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, порушив вимоги статті 22, пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України, та зазначив, що суд першої інстанції правильно залишив позов без розгляду, враховуючи повторну неявку представника в судове засідання, неподання позивачем доказів сплати судового збору та невиконання вимог ухвали суду.
14. Скаржник зазначав, що відповідно до частини 3 статті 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їх процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи та, посилаючись на сталу судову практику, узагальнену пунктом 3.9.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", в якій роз'яснено, що "у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 частини 1 статті 83 ГПК України, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини 1 статті 81 ГПК України)", погодився з висновками суду першої інстанції.
15. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції при винесенні постанови не враховані приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки ухвалою суду першої інстанції було відстрочено позивачу сплату судового збору до наступного судового засідання, однак, за умов неподання таких доказів, суд першої інстанції відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України мав всі підстави залишити позов без розгляду.
Доводи інших учасників справи
16. Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що суд апеляційної інстанції повно, всебічно та без порушень законодавства розглянув матеріали справи, ухваливши в результаті правомірне рішення. 
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
17. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод
Стаття 6 - кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
18. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, чинній до 15.12.2017
Частини 1, 2, 3 статті 22 - сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. 
Стаття 33 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Стаття 75 - якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.
Пункти 1, 2 частини 1 статі 77 - господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів.
Пункт 5 частини 1 статті 81 - господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 86 - ухвала господарського суду має містити мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності постанови апеляційного суду відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017 здійснюється виключно в частині застосування норм матеріального та процесуального права. В контексті зазначеного, прийнятними є доводи скаржника про порушення норм процесуального права - пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017.
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотиви відхилення доводів касаційної скарги
20. З правового аналізу положень статей 22, 54, 57 ГПК України в редакції до 15.12.2017 вбачається, що позивач має право брати участь у судовому засіданні, подавати докази, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, а також користуватися іншими процесуальними правами і це право кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони. Так, законодавець надав право на подання позовної заяви, але визначив вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, зокрема: позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
21. Пунктом 5 частини 1 статті 81 ГПК України (в редакції, чинній на момент винесення ухвали суду) передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.
22. Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції в ухвалі зазначив про те, що позивач не надав витребуваних документів (оригіналів документів, долучених до позовної заяви, обґрунтованої звірки розрахунків, акта взаємозвірки, довідки про стан заборгованості відповідача, обґрунтування неможливості подання оригіналів документів з документальним підтвердженням), доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також не забезпечив явку представника в судове засідання, що унеможливлює перехід до розгляду справи по суті.
23. Пунктом 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено про те, що "при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: 
- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;
- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;
- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.
Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.
У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами".
24. Апеляційний суд встановив, що як вбачається з ухвали місцевого господарського суду від 19.09.2017, суд першої інстанції не навів правового обґрунтування неможливості вирішення даного господарського спору за відсутності оригіналів документів за наявності належним чином засвідчених копій, що подані позивачем, враховуючи надання позивачем пояснень неможливості їх подання, а також не навів обставин, які б свідчили про те, що наявні у справі копії матеріалів викликають в суду сумнів в їх достовірності та належності.
25. Судом апеляційної інстанції встановлено, що при винесенні ухвали суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином неявка представника позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, відмовляючи у задоволенні поданого позивачем клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, судом жодним чином не обґрунтовано причин неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції для забезпечення участі представника позивача, чи відкладення розгляду, чим фактично позбавлено позивача права взяти участь у розгляді справи.
26. Щодо зазначення судом першої інстанції про неподання позивачем доказів сплати судового збору, то апеляційний суд зазначив, що неподання позивачем доказів сплати судового збору у встановлений строк, зважаючи на задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, не позбавляє місцевий господарський суд права розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення.
27. Суд звертає увагу на те, що розглядаючи господарські справи та здійснюючи балансування інтересів сторін, суспільного та приватного інтересу, судам належить дотримуватися принципів справедливості (верховенства права стаття 11 ГПК України), рівності перед законом і судом (стаття 7 ГПК України), пропорційності  господарського судочинства (стаття 15 ГПК України).
Касаційний суд вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано дані принципи господарського судочинства та прийнято рішення з урахуванням суспільного інтересу на розгляд спорів про стягнення незаконно виведених коштів з банківської установи, яка перебуває у стані неплатоспроможності (позивача у справі), та балансу інтересів позивача та відповідача у справі з наданням критичної оцінки доводам скаржника про необґрунтоване невиконання ухвали суду про витребування оригіналів документів, які долучені до матеріалів кримінальної справи як докази, про можливість розгляду спору по суті з подальшим стягненням судового збору за наслідком такого розгляду.
28. Суд погоджується з висновками апеляційного суду та зазначає, що пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено про те, що якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при прийнятті судового рішення.
29. Отже, неподання позивачем доказів сплати судового збору у встановлений строк, зважаючи на задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, не позбавляє місцевий господарський суд розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, а тому не може бути беззаперечною підставою для залишення позову без розгляду.
30. У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 визначено критерії, за якими національні суди можуть обмежити право на суд для особи, а зокрема зазначено про те, що "такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями". 
Суд погоджується, що апеляційним судом дотримано зазначених критеріїв при скасуванні ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду та прийнято рішення про подальший розгляд справи з дотриманням "розумного ступеня пропорційності" між використаними засобами (правом особи на захист в суді своїх майнових прав та інтересів) та поставленими цілями (забезпечення розгляду спорів у демократичному суспільстві з дотриманням принципу справедливості, рівності перед законом і судом).
31. Отже, доводи скаржника відповідно до пунктів 13-15 мотивувальної частини даної постанови є такими, що спростовуються висновками касаційного суду згідно з пунктами 20-30 мотивувальної частини цієї постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32. З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ПП "Петрос-Сервіс" та залишення без змін постанови апеляційного суду від 14.12.2017 у справі №914/1631/17 як такої, що прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права. 
В. Судові витрати
33. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін постанови апеляційного суду, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Петрос-Сервіс" залишити без задоволення. 
2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №914/1631/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                   В.Г. Пєсков 
                                                                                                            
                                                                                                            В.Я. Погребняк