ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  14/197 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Мамалуй О.О., Ткач І.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

на ухвалу Господарського суду Полтавської області
(суддя Гетя Н.Г.)
від 04.10.2017,
та постанову Харківського апеляційного господарського суду
(головуючий - Хачатрян В.С., судді - Гетьман Р.А., Ільїн О.В.)
від 12.12.2017,

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра", 
на дії державних виконавців Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,
у справі за позовом  ОСОБА_1,
до товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра",
про стягнення 20 925,31 грн,

В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.11.2009 у справі №14/197 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" до товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про стягнення 20925,31грн відмовлено повністю.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.03.2010, рішення господарського суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 12000 грн заборгованості, 1504,40 грн пені, 1103,46 грн інфляційних втрат та 317,45 грн - 3% річних.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.10.2010 постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.03.2010 у справі №14/197 в частині відмови у позові про стягнення 6000 грн штрафу скасовано. Прийнято нове рішення про стягнення 6000 грн з рахунку відповідача, задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Видачу наказу доручено Господарському суду Полтавської області. Решту постанови залишено без змін.

На виконання вказаного рішення видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.05.2014 замінено сторону у      зведеному виконавчому провадженні товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.08.2017  заяву            товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький      елеватор" про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький      елеватор" на ОСОБА_1.

У серпні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" подало скаргу до Господарського суду Полтавської області на дії державних виконавців Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в якій просило суд:

- визнати неправомірними дії державних виконавців Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по визначенню вартості майна (адміністративно-виробничої будівлі загальною площею 109,6 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 213, що складений 11 квітня 2017 року оцінювачем Приватного підприємства "Центр незалежної оцінки та експертизи" Вовком Ігорем Миколайовичем.

- визнати неправомірними та скасувати заявку від 22 травня 2017 року № 6063 на реалізацію арештованого майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра", а саме - адміністративно-виробничої будівлі загальною площею 109,6 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;  протокол проведення електронних торгів № 263220 від 15 червня 2017 року стосовно продажу адміністративно-виробничої будівлі загальною площею 109,6 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1); акт про проведені електронні торги від 05 липня 2017 року щодо продажу громадянину ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1) через веб-сайт електронних торгів арештованого майна товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра", а саме адміністративно-виробничої будівлі загальною площею 109,6 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності НОМЕР_3 від 14 травня 2008 року видане Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, право власності зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 травня 2008 року за реєстраційним номером 23231284).

Скарга обґрунтована тим, що суб'єкт оціночної діяльності в порушенням вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" був призначений не на конкурсних засадах, вартість майна визначена не за взаємною згодою сторін, суб'єкт оціночної діяльності при складанні експертної оцінки ринкової вартості нерухомого майна не здійснював фактичний огляд  арештованого майна, чим також порушив норми чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.10.2017 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" задоволено частково. Визнано неправомірними дії державних виконавців Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з визначення вартості майна (адміністративно-виробничої будівлі загальною площею 109,6 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 213, що складений 11 квітня 2017 року оцінювачем приватного підприємства "Центр незалежної оцінки та експертизи" Вовком Ігорем Миколайовичем. В задоволенні скарги в частині визнання неправомірними та скасування      заявки від 22 травня 2017 року № 6063 на реалізацію арештованого майна боржника, протоколу проведення електронних торгів № 263220 від 15 червня 2017 року та      акту про проведені електронні торги від 05 липня 2017 року відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.10.2017 залишено без змін. 

Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області подав касаційну скаргу,  в якій просить скасувати оскаржувані рішення в частині задоволення скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" щодо визнання неправомірними дій державних виконавців Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по визначенню вартості майна та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Підставами для скасування судових актів Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки товариству з обмеженою відповідальністю "Довіра" було поновлено строк подання скарги на звіт з оцінки майна за відсутності поважних причин на його поновлення, також, заявник вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Кременчуцькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області був переданий на виконання наказ Господарського суду Полтавської області по справі № 14/197 від 22.04.2010 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" заборгованості в сумі 15 242,89 грн. В подальшому, виконання наказу по справі № 14/197 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № ВП 24292596.

В межах зведеного виконавчого провадження було проведено незалежну оцінку з визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна, а саме: адміністративно - виробничої будівлі, загальною площею 109,7 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1.

11.04.2017  суб'єкт оціночної діяльності склав звіт про незалежну оцінку майна № 213, відповідно до якого вартість адміністративно - виробничої будівлі, загальною площею 109,7 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 склала 172 900,грн.

22.05.2017 відділом ДВС була подана заявка на реалізацію арештованого майна.

15.06.2017 проведено електронні торги з реалізації арештованого майна на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку реалізації арештованого майна, згідно яких  визначено переможця. 

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону № 606-XIV, чинній на момент винесення постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Частиною 1- 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону 1404-VIII) передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. 

Згідно з частинами 4-5 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону 1404-VIII) у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими для виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна усіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (частина 6 статті 9 вищевказаного Закону). Таким нормативно-правовим актом з оцінки майна, зокрема, є Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440.

Пунктом 53 зазначеного стандарту передбачено, що залежно від обраних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об'єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно подібною майна, відомості про економічні характеристики об'єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об'єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об'єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначите правові обмеження щодо об'єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об'єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Відповідно до підпункту 10 абзацу 2 пункту 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Задовольняючи скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" на дії Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині визнання неправомірними дій державних виконавців з визначення вартості майна на підставі звіту про незалежну оцінку майна № 213, що складений 11.04.2017, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний господарський суд виходив з того, що суб'єкт оціночної діяльності не здійснював фактичного обстеження нерухомого майна, оскільки  він не звертався до боржника з проханням доступу до арештованого майна для його об'єктивної оцінки, крім того до звіту про оцінку майна додано лише фотографії зовнішнього вигляду адміністративно - виробничої будівлі, без жодного зазначення про склад, технічні та інші характеристики об'єкту.

Також, суди попередніх інстанцій виходили з того, що  державними виконавцями було порушено порядок визначення суб'єкта оціночної діяльності, що здійснював складання звіту, оскільки згідно частини 2 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Тобто, обов'язковість проведення незалежної оцінки майна у вказаній справі засвідчується вимогами вищезазначених норм.

Твердження заявника про те, що скаргу подано без зазначення причин поважності пропуску строку на подання скарги та без клопотання про їх поновлення, судом касаційної інстанції не приймаються, оскільки, як вказує боржник, з матеріалами виконавчого провадження він ознайомився 01.08.2017, а скаргу на дії державних виконавців подав 11.08.2017, тобто в межах встановленого законом строку. Щодо твердження виконавчої служби, що боржник був обізнаний про результати проведеної оцінки ще в квітні 2017, оскільки 26.04.2017 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" було надіслано повідомлення про оцінку, Верховний Суд зазначає, що ні з копії поштового конверта, в якому було надіслано повідомлення, ні з опису вкладення в цінний лист не вбачається факт обізнаності боржника про наявність звіту, зважаючи на те, що вказаний лист було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

Посилання Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано статтю 57 Закону України "Про виконавче провадження", є необґрунтованими, зводяться до неправильного тлумачення норм права та спростовуються зібраними у справі доказами і не відповідають вимогам закону.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не має.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.  

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
касаційну скаргу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.10.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі за № 14/197 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                  О. Мамалуй

                                                                                                            І. Ткач