ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/10796/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.

учасники справи:
позивач   - товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Гарлем",
відповідач - приватне підприємство "Арт-Трейдінг",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтек ЮЕЙ", товариство з обмеженою відповідальністю "Стрім -Україна",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - фізична особа - підприємець Слободянюк Іван Іванович,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
касаційну скаргу приватного підприємства "Арт-Трейдінг"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2018 (головуючий - Остапенко О.М., судді:  Мартюк А.І., Пантелієнко В.О.)
у справі № 910/10796/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Гарлем" (далі - ТОВ "Новий Гарлем")
до приватного підприємства "Арт-Трейдінг" (далі - ПП "Арт-Трейдінг"),
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтек ЮЕЙ" (далі - ТОВ "Інтек ЮЕЙ"), товариство з обмеженою відповідальністю "Стрім -Україна" (далі - ТОВ "Стрім -Україна"),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - фізична особа - підприємець Слободянюк Іван Іванович (далі - ФОП Слободянюк І.І.),
про захист авторського права та суміжних прав шляхом виплати компенсації.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Новий Гарлем" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПП "Арт-Трейдінг" про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) 512 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських та суміжних прав, а також 100 000,00 грн. відшкодування шкоди, яка завдана діловій репутації позивача. Також позивач просив накласти на відповідача штраф у розмірі 10% від суми, присудженої судом на користь позивача.
Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 33, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) та статей 22, 424, 426, 445  Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мотивовано неправомірним наданням відповідачем дозволу на використання музичних творів ("ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор музики та слів ОСОБА_5), виключні майнові авторські права на які належать позивачу, третім особам (ТОВ "Інтек ЮЕЙ" та ТОВ  "Стрім -Україна") без згоди позивача та за відсутності прав на вчинення таких дій, а також здійснення збору винагороди за використання музичних творів третіми особами.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2017 до участі у справі                           № 910/10796/17 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено ТОВ "Інтек ЮЕЙ" та ТОВ  "Стрім -Україна".
Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2017 до участі у справі                           № 910/10796/17 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено ФОП Слободянюка І.І.
Рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2017 зі справи                          № 910/10796/17 позов задоволено повністю з посиланням на його обґрунтованість.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2018  рішення місцевого господарського суду зі справи № 910/10796/17 скасовано, прийнято нове рішення про часткове задоволення позовних вимог: стягнуто з відповідача на користь позивача 128 000,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, 10 000,00 грн. на відшкодування шкоди, яка завдана діловій репутації позивача, 2070,00 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Новий Гарлем"  на користь ПП "Арт-Трейдінг" 7821,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
ПП "Арт-Трейдінг", посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд касаційної інстанції постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Так, згідно з доводами ПП "Арт-Трейдінг", викладеними у касаційній скарзі:
- судом апеляційної інстанції не надано оцінки фактам та документам, які виключають притягнення відповідача до відповідальності, а саме: власник авторських та суміжних прав на спірні музичні твори, які об'єднані в альбом "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ОСОБА_5 провів переговори з ФОП Слободянюком І.І. та дійшов згоди щодо всіх істотних умов передачі останньому виключних майнових прав на музичні твори, що об'єднані в альбом "ІНФОРМАЦІЯ_3"; ФОП Слободянюк І.І., маючи достатні підстави та з відома ОСОБА_5 і позивача, кінцевим бенефіциаром якого є ОСОБА_5, уклав з ПП "Арт-Трейдінг" договір, на підставі якого останнє використовувало спірні музичні твори; 19.11.2017 власник авторських та суміжних прав на спірні музичні твори, які об'єднані в альбом "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ОСОБА_5 отримав від ФОП Слободянюка І.І. 10 тис. доларів США як третини авансу за передачу останньому всіх майнових авторських та суміжних прав на музичні твори, які об'єднані  в  альбом "ІНФОРМАЦІЯ_3";
- судом не враховано те, що в діях відповідача не було умислу щодо неправомірного використання спірних музичних творів;
- вина відповідача відсутня, у той час як відповідальність за порушення прав інтелектуальної власності настає лише за наявності вини порушника.
04.04.2018 від директора ПП "Арт-Трейдінг" ОСОБА_6 надійшла заява  (справжність підпису на якій нотаріально засвідчена), в якій остання повідомляє Суд про те, що права ПП "Арт-Трейдінг" та ФОП Слободянюка І.І. на участь у судовому засіданні під час розгляду справи Київським апеляційним господарським судом були порушені, оскільки у повідомленнях про вручення поштових відправлень (копій ухвали про призначення справи до розгляду) ПП "Арт-Трейдінг" та  ФОП Слободянюку І.І. замість ОСОБА_6 розписалася невідома особа, у зв'язку з чим вказані особи були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні 13.02.2018 та повідомити про відомі їм факти, що могли суттєво вплинути на прийняте рішення у справі.
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Новий Гарлем" просило залишити рішення місцевого господарського суду без змін, посилаючись на те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів справи, за відсутності представників сторін по справі, а отже, підлягає скасуванню.
Розгляд касаційної скарги ПП "Арт-Трейдінг" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини четвертої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017).
Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:
- на підставі договору № НГ-СП-ИЛ 2012 від 03.12.2012 (виключна ліцензія), який укладений між ОСОБА_5 (ліцензіар) та ТОВ "Новий Гарлем" (ліцензіат), останній отримав виключну ліцензію (дозвіл) на використання у межах строку на території всіх країн світу творів у будь-якій формі та будь-яким способом в обсязі долі ліцензіара, в тому числі, дозвіл на: відтворення творів (їх фрагментів) в будь-якій формі та будь-яким способом; розповсюдження примірників творів (їх фрагментів) в будь-якій формі та будь-яким способом; імпорт примірників та копій творів (їх фрагментів) з метою розповсюдження; здачу в прокат оригіналів та примірників творів; здійснення переробки творів (їх фрагментів) з будь-якою метою та будь-яким способом; публічне виконання творів (їх фрагментів),  публічне сповіщення творів (їх фрагментів) в ефір, по кабелю; доведення творів (її фрагментів) до загального відома;
- відповідно до пункту 2.3 договору ліцензіат має право дозволяти третім особам використання творів способами та на умовах, визначених договором, тобто видавати субліцензії;
- використання кожного твору (в тому числі надання субліцензії) може здійснюватися ліцензіатом з моменту підписання додатку до договору, в якому вказаний відповідний твір, до моменту закінчення строку та в межах території всіх країн світу (пункт 2.6 договору);
- відповідно до пункту 1.1 договору строк означає строк, в межах якого ліцензіар дозволяє ліцензіату використовувати твори та надавати субліцензії на їх використання. Строк щодо кожного твору починає обчислюватися з дати підписання додатку, в якому зазначений відповідний твір, і закінчується 03 грудня 2022 року;
- згідно з додатком від 17.08.2015 № 6 до договору ліцензіар надав ліцензіату ліцензію (дозвіл) на використання музичних творів в долі ліцензіара, зокрема: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автор музики та слів ОСОБА_5, виконавець ОСОБА_5).
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що ПП "Арт-Трейдінг" за відсутності згоди правовласника неправомірно надає дозвіл на використання музичних творів ("ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор музики та слів ОСОБА_5), виключні майнові авторські права на які належать позивачу, третім особам (ТОВ "Інтек ЮЕЙ" та ТОВ  "Стрім -Україна"), а також здійснює збір винагороди за використання музичних творів третіми особами.
У вирішенні спору суди попередніх інстанцій дійшли висновку про порушення відповідачем виключних майнових авторських прав позивача на спірні музичні твори, відповідно, наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення майнових авторських прав, а також відшкодування відповідачем шкоди, яка завдана діловій репутації позивача незаконними діями відповідача щодо використання музичних творів, виключні майнові авторські права на які належать позивачу.
Так, відповідно до приписів статті 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 
1) право на використання твору; 
2) виключне право дозволяти використання твору; 
3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 
4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. 
Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. 
Згідно з приписами статті 1 Закону виключне право - це майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.
У відповідності до приписів статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: 
а) виключне право на використання твору; 
б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. 
Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. 
Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом. 
Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: 
1) відтворення творів; 
2) публічне виконання і публічне сповіщення творів; 
3) публічну демонстрацію і публічний показ; 
4) будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення; 
5) переклади творів; 
6) переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів; 
7) включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо; 
8) розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору; 
9) подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором; 
10) здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер; 
11) імпорт примірників творів. 
Цей перелік не є вичерпним. 
За винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору. Винагорода може здійснюватися у формі одноразового (паушального) платежу, або відрахувань за кожний проданий примірник чи кожне використання твору (роялті), або комбінованих платежів. 
Відповідно до статті 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). 
Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. 
Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. 
Виключна ліцензія видається лише одному ліцензіату і виключає можливість використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері. 
Одинична ліцензія видається лише одному ліцензіату і виключає можливість видачі ліцензіаром іншим особам ліцензій на використання об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, але не виключає можливості використання ліцензіаром цього об'єкта у зазначеній сфері. 
Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері. 
За згодою ліцензіара, наданою у письмовій формі, ліцензіат може видати письмове повноваження на використання об'єкта права інтелектуальної власності іншій особі (субліцензію). 
У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.
У вирішенні спору суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що позивач набув виключні майнові авторські права на спірні музичні твори на підставі договору від 03.12.2012  № НГ-СП-ИЛ 2012, який укладений з громадянином ОСОБА_5, відповідно, має право на отримання компенсації за порушення відповідачем виключних майнових авторських прав позивача на музичні твори. Проте суди не дослідили у повному обсязі зміст вказаного договору та не з'ясували, які саме права набув за вказаним договором позивач; чи наділений позивач правом на звернення з позовом до суду з метою захисту виключного права правовласника на дозвіл використання музичних творів іншими особами, а саме чи має позивач право на одержання компенсації за неправомірне надання іншою особою дозволу третім особам на використання спірних музичних творів. Також суди не з'ясували, в чому саме полягає немайнова шкода, заподіяна, за твердженням позивача, його діловій репутації, та якими доказами це підтверджується.
Зазначені обставини входять до предмета доказування у вирішенні даного спору, проте не були досліджені з належною повнотою судами попередніх інстанцій, внаслідок чого судові акти місцевого та апеляційного господарських судів не можна визнати законними та обґрунтованими.
Відповідно до частин першої та другої статті 300 ГПК України (в редакції, чинній з  15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Зважаючи на викладене, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.
При цьому посилання директора ПП "Арт-Трейдінг" на неналежне повідомлення судом апеляційної інстанції скаржника та ФОП Слободянюка І.І. про призначення апеляційної скарги до розгляду Касаційний господарський суд відхиляє, оскільки судом апеляційної інстанції з дотриманням процесуальних строків було направлено копії ухвал про призначення справи до розгляду на адреси зазначених осіб з повідомленням про вручення. ПП "Арт-Трейдінг", яке безпосередньо зверталося з апеляційної скаргою та було повідомлене про відкриття апеляційного провадження у справі, повинне добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами, у тому числі вживати заходів, спрямованих на одержання інформації щодо апеляційного провадження у справі, про яке йому було відомо. Водночас директор  ПП "Арт-Трейдінг" не наділений повноваженнями представляти інтереси ФОП Слободянюка І.І. у суді та вирішувати замість останнього питання щодо того, чи вважає останній свої права порушеними.
Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та докази, в тому числі зазначені в даній постанові, об'єктивно оцінити відповідні докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.  
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Арт-Трейдінг" задовольнити частково.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2018 зі справи                     № 910/10796/17 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  І. Булгакова

Суддя                                                                                                  Б. Львов

Суддя                                                                                                   В. Селіваненко