Постанова 
Іменем  України
 
26 червня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 200/4400/13-ц
Провадження № 14-170цс18
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді  Князєва В.С.,
судді-доповідача Ткачука О.С.,
суддів Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Андрущенко Н.С., 
представника позивача -ОСОБА_12.,
представника відповідача - Кириленка О.П.,
розглянула в судовому засіданні заяву ОСОБА_5, подану його представником - ОСОБА_6, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.
у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай», товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі ? ПАТ «Банк Кредит Дніпро») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» (далі - ТОВ «ТК «Урожай»), товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Золотий урожай» (далі - ТОВ «ТД «Золотий урожай»), ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 03 червня 2011 року між ним та ТОВ «ТК «Урожай» було укладено кредитний договір № 030611-КЛТ, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит (транш) в національній валюті України в межах загальної суми 100 млн грн. 28 листопада 2011 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ТК «Урожай» було укладено договір № 281111 про зміну кредитного договору та договір № 281111 про надання кредиту (траншу) до кредитного договору. Відповідно до вказаних договорів банк надав позичальнику відновлювальну траншеву мультивалютну кредитну лінію в сумі 12 485 979,80 дол. США. Згідно з останніми змінами, внесеними до кредитного договору, а саме, договором № 140912 від 14 вересня 2012 року про зміну кредитного договору, заборгованість за кредитом мала бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту (траншу), але не пізніше 01 квітня 2013 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами, що надані у доларах США, встановлювалася у розмірі 14 відсотків річних. Сторони домовилися, що в разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним коштами в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту і триває до дня фактичного повернення кредиту позичальником, встановлюється в розмірі 19 відсотків річних за користування кредитними ресурсами, що надані в доларах США.
Додатком № 1 до договору № 140912 від 14 вересня 2012 року про зміну кредитного договору встановлювався графік зниження ліміту кредитування, згідно з яким позичальник зобов'язувався сплатити до 07 грудня 2012 року заборгованість у сумі 1 500 000 дол. США, до 15 січня 2013 року - 2 500 000 дол. США та до 01 квітня 2013 року - 8 485 979,80 дол. США.
Банк вказувув, що виконав свої зобов'язання та надав позичальнику кредити (транші) на загальну суму 12 485 979,80 дол. США шляхом спрямування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальними ордерами про видачу грошових коштів від 03 червня 2011 року № К/444900 та від 28 листопада 2011 року № 111, проте, ТОВ «ТК «Урожай» не виконав взятих на себе грошових зобов'язань.
На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 червня 2011 року між позивачем та ТОВ «ТД «Золотий Урожай» було укладено договір поруки № 030611-П, відповідно до якого ТОВ «ТД «Золотий урожай» зобов'язалося перед кредитором солідарно відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором зі всіма змінами та доповненнями до нього, які могли виникнути в майбутньому, та з договорів про надання кредиту (траншу), які укладені та/або будуть укладені в майбутньому в межах кредитного договору, у тому числі щодо повернення кредитів в сумі, еквівалентній 12 485 979,80 дол. США, відповідно до п.1.1 кредитного договору, за графіком зниження ліміту згідно з додатком № 1 до кредитного договору, зі строком повернення до 01 квітня 2013 року, строком дії кредитного договору до 01 квітня 2013 року (в редакції договору № 140912 від 14 вересня 2012 року про зміну кредитного договору) та п. 5.1. кредитного договору, до повного виконання зобов'язань сторонами.
Незважаючи на те, що банком було направлено на адресу ТОВ «ТК «Урожай» вимогу про стягнення заборгованості № 6/21-14/2-БТ, яку отримано представником останнього 10 січня 2013 року, заборгованість погашено не було.
Крім того, 14 грудня 2012 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 141212-П, згідно з яким останній зобов'язувався солідарно відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором із всіма змінами і доповненнями до нього, які могли виникнути у майбутньому, та з договорів про надання кредиту (траншу), які укладені та/або будуть укладені у майбутньому в межах кредитного договору, в тому числі щодо повернення кредитів у сумі, еквівалентній 12 485 979,80 дол. США, відповідно до п.1.1 кредитного договору, за графіком зниження ліміту згідно з додатком № 1 до кредитного договору, зі строком повернення до 01 квітня 2013 року, зі строком дії кредитного договору до 01 квітня 2013 року (в редакції договору від 14 вересня 2012 року № 140912 про зміну кредитного договору) та п. 5.1 кредитного договору до повного виконання зобов'язань сторонами. На адресу ОСОБА_5 банком було направлено вимогу № 6/21-2301-БТ про стягнення заборгованості, яка залишилась невиконаною, а заборгованість непогашеною.
У зв'язку з тим, що відповідачі порушили умови кредитного договору та не погасили свою заборгованість у добровільному порядку, банк, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути на свою користь з ТОВ «ТК «Урожай», ТОВ «ТД «Золотий урожай», ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03 червня 2011 року у сумі 5 235 997,  36 грн та 597 958,69 дол. США, що складається із 4 929 255,91 грн пені за користування кредитними коштами, 306 741,45 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та з 597 958,69 дол. США відсотків за користування кредитними коштами, та стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03 червня 2011 року в сумі 7 704 304,82 дол. США, що складається з несплаченої частки кредиту.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року (за апеляційною скаргою ОСОБА_5), позов задоволено. 
Стягнуто солідарно з ТОВ «ТК «Урожай», ТОВ «ТД «Золотий урожай» та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03 червня 2011 року в сумі 5 235 997 ,36 грн та 597 958,69 дол. США, що складається з 4 929 255, 91 грн пені за користування кредитним коштами, 306 741 ,45 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 597 958,69 дол. США відсотків за користування кредитними коштами.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03 червня 2011 року в розмірі 7 704 304,82 дол. США, що складається з несплаченої частки кредиту. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року (за апеляційними скаргами ТОВ «ТД «Золотий урожай» та ТОВ «ТК «Урожай») рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2016 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «БанкКредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 03 червня 2011 року № 030611-КЛТ станом на 30 вересня 2013року у сумі 5 235 997,36 грн та 597 958,69 дол. США, що складається із 4 929 255,91 грн пені за користування кредитними коштами, 306 741,45 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 597 958,69 дол. США відсотків за користування кредитними коштами.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 03 червня 2011 року № 030611-КЛТ у сумі 7 704 304,82 дол. США, що складається з несплаченої частки кредиту.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Провадження в частині вимог до ТОВ «ТК «Урожай» та ТОВ «ТД «Золотий урожай» - закрито.   
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року касаційну скаргу відхилено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2016 року та  ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року залишено без змін.
22 серпня 2017 року до Верховного Суду України звернувся                   ОСОБА_5, в інтересах якого діяли ОСОБА_11 та ОСОБА_6, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України, у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення).
У заяві ОСОБА_5просить скасувати судові рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а саме у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами касаційної інстанції ст.ст. 215, 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та ст. 55 Конституції України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилався на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 червня 2007 рок у справі за позовом про стягнення боргу за договором поруки; ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року у справі за позовом про визнання договору недійсним; постанову Вищого господарського суду України від 12 липня 2016 року у справі за позовом про визнання грошових вимог та включення до реєстру вимог кредиторів; та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року у справі за позовом про стягнення заборгованості, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовані зазначені вище норми матеріального права. 
Ухвалою Верховного Суду України від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі, справу витребувано з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладений у новій редакції.
Згідно із ч. 2 ст. 360? ЦПК України у редакції, чинній на час подання заяви, якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України. 
28 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до підп. 2 п. 1 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
14 травня 2018 року справу призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження.
17 травня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6, про розгляд указаної справи у судовому засіданні за участю представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6
23 травня 2018 року ухвалою Великої Палати Верховного Суду справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, додаткові пояснення представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_12., представника позивача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» - КириленкаО.П., перевіривши наведені у заяві ОСОБА_5 доводи, а також додаткові пояснення сторін, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.
У справі, яка переглядається, суди встановили, що 03 червня 2011 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ТК «Урожай» було укладено кредитний договір № 030611-КЛТ, відповідно до якого ПАТ «Банк Кредит Дніпро» надав позичальнику кредит (транш) в національній валюті України в межах загальної суми 100 млн грн (п.1.1 кредитного договору) (т. 1, а.с. 8-14).
28 листопада 2011року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ТК «Урожай» було укладено договір № 281111 про зміну кредитного договору та договір № 281111 про надання кредиту (траншу) до кредитного договору. Відповідно до вказаних договорів банк надав позичальнику відновлювальну траншеву мультивалютну кредитну лінію в межах суми 12 485 979,80 дол. США на основі договорів про надання кредиту (траншу) до цього договору, що є його невід'ємною частиною (т. 1 а.с. 17-19). Відповідно до останніх змін до кредитного договору, внесених договором від 14 вересня 2012 року № 140912, заборгованість за кредитом мала бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту (траншу), але не пізніше 01 квітня 2013 року. Додатком №1 до договору від 14 вересня 2012 року № 140912 про зміну кредитного договору встановлювався графік зниження ліміту кредитування, відповідно до якого позичальник зобов'язувався сплатити до 07 грудня 2012 року заборгованість у сумі 1 500 000 дол. США, до 15 січня 2013 року у сумі 2 500 000 дол. США та до 01 квітня 2013 року заборгованість у сумі 8 485 979,80 дол. США (т.1 а.с.36).
Ставки за користування кредитними коштами, що надані у доларах США, встановлювалися у розмірі 14 відсотків річних за користування кредитними ресурсами,. Сторони домовилися, що у разі прострочення повернення кредиту, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту і триває до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється у розмірі 19 відсотків річних за користування кредитними ресурсами, що надані в доларах США.
Відповідно до матеріалів справи банк виконав свої зобов'язання та надав позичальнику кредити (транші) на загальну суму 12 485 979,80 дол. США шляхом спрямування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальними ордерами про видачу грошових коштів від 03 червня 2011року № К/444900 та від 28 листопада 2011 року № 111.
На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 червня 2011 року між позивачем та ТОВ «ТД «Золотий Урожай» було укладено договір поруки № 030611-П, відповідно до якого останній зобов'язувався перед кредитором солідарно відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором зі всіма змінами та доповненнями до нього, які можуть виникнути у майбутньому, та з договорів про надання кредиту (траншу), які укладені та/або будуть укладені в майбутньому в рамках кредитного договору, у тому числі по поверненню кредитів у сумі, еквівалентній 12 485 979,80 дол. США, відповідно до п.1.1 кредитного договору, із графіком зниження ліміту згідно додатку №1 до кредитного договору, зі строком повернення до 01 квітня 2013 року, зі строком дії кредитного договору до 01 квітня 2013 року (в редакції договору № 140912 від 14 вересня 2012 року про зміну кредитного договору) та відповідно до п.5.1. кредитного договору, до повного виконання зобов'язань сторонами (том 1 а.с.37-38).
Банком було направлено на адресу ТОВ «ТД «Золотий урожай» вимогу про стягнення заборгованості № 6/21-14/2-БТ, яку отримано представником останнього 10 січня 2013 року, про що свідчить відмітка про отримання на повідомленні про вручення (т. 1, а.с. 52).
Крім того, 14 грудня 2012 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 141212-П, згідно з яким останній зобов'язувався солідарно відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором зі всіма змінами і доповненнями до нього, які можуть виникнути у майбутньому, та з договорів про надання кредиту (траншу), які укладені та/або будуть укладені в майбутньому в межах кредитного договору, у тому числі щодо повернення кредитів в сумі, еквівалентній 12 485 979,80 дол. США, відповідно до п. 1.1 кредитного договору, за графіком зниження ліміту згідно з додатком №1 до кредитного договору, строком повернення до 01 квітня 2013 року, зі строком дії кредитного договору до 01 квітня 2013 року (в редакції договору від 14 вересня 2012 року № 140912 про зміну кредитного договору) та відповідно до п. 5.1. кредитного договору, до повного виконання зобов'язань сторонами (т. 1 а.с. 53-55). На адресу ОСОБА_5 банком було направлено вимогу № 6/21-2301-ВТ про стягнення заборгованості (т. 1, а.с. 56).
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої, апеляційної (за апеляційною скаргою ОСОБА_5) та касаційної інстанцій виходили з того, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а також вказували на наявність законних підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення (за апеляційними скаргами ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ТК «Урожай») про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з юридичних осіб, вважав, що позов у цій частині підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
У заяві ОСОБА_5, посилаючись на те, що оскаржуваними рішеннями порушено ст.ст. 215, 640 ЦК України, ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України, просить скасувати судові рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Суд звертає увагу заявника, що ст. 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) визначено вичерпний перелік підстав подання заяви про перегляд судових рішень. Заявник вказує, що оскаржуваними судовими рішенням порушено ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України, а також п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, проте зазначене відповідно до положень ст. 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) не є підставою для перегляду судового рушення.
Враховуючи, що у заяві не викладено належних доводів щодо тлумачення ст.ст. 215, 640 ЦПК України, які б інакше могли бути застосовані у рішеннях, що просить переглянути заявник, а в оскаржуваних судових рішеннях взагалі відсутні посилання на ст.ст. 215, 640 ЦК України, які заявник наводить як норми, що неоднаково застосовані в рішеннях, доданих до заяви про перегляд, то підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року відсутні.
Керуючись ч. 2 ст. 360? ЦПК України, підп. 2 п. 1 розд. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII,                 Велика Палата Верховного Суду 
 
П О С Т А Н О В И Л А:                        
 
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 рокувідмовити.
Постанова Великої Палати Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                           В.С. Князєв
Суддя-доповідач     О.С. Ткачук
Судді:                                       Н.О. Антонюк         Н.П. Лященко
                                       С.В. Бакуліна       О.Б. Прокопенко
                                       В.В. Британчук       Л.І. Рогач
                                       Д.А. Гудима         І.В. Саприкіна
                                       В.І. Данішевська         О.М. Ситнік
                                       О.С. Золотніков         В.Ю. Уркевич
                                       Л.М. Лобойко           О.Г. Яновська