Постанова
27 липня 2018 року
м. Київ
справа № 10/796/8/2017
Провадження № 51- 7655 ск18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року та постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня і 26 жовтня 2011 року, 
встановила:
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, з урахуванням положень статей 349, 350, 362, 366, 382 Кримінального процесуального кодексу  України в редакції 1960 року (далі – КПК), визнано такими, що не підлягають розгляду апеляційні скарги засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_4 на постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня і 26 жовтня 2011 року, якими ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід у вигляді  взяття під варту та продовжено строк тримання під вартою. 
У липні 2018 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшли касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у яких вони порушують питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку, передбаченому КПК в редакції 1960 року, просять розглянути скарги за їх участю, здійснювати технічний запис судового засідання, задовольнити касаційні скарги та скасувати оскаржувані ними судові рішення, а кримінальну справу щодо ОСОБА_2 закрити, скасувати запобіжний захід і звільнити його з-під варти, ознайомити засудженого з положеннями ст.53-1 КПК 1960 року.
Відповідно до положень ст. 383 КПК в редакції 1960 року, у касаційному порядку також можуть бути перевірені інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Що стосується доводів касаційних скарг в частині оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року та постанов Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня і 26 жовтня 2011 року, то оскаржувані судові рішення, як такі що не перешкоджають рухові справи, відповідно до ст.383 КПК в редакції 1960 року не є предметом касаційного розгляду.
Згідно із ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398  цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 383, 384, 386, 388 КПК України в редакції 1960 року, п.15 Перехідних положень Закону України №4651-VI від 13 квітня 2012 року, §3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII, 
постановила:
Відмовити засудженому ОСОБА_2 , законному представнику ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_4  у  витребуванні кримінальної справи щодо засудженого ОСОБА_2 для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя Касаційного кримінального суду                                             ОСОБА_1 
                 Верховного Суду