Постанова
Іменем України
 
13 серпня 2018 року
м. Київ
 
справа № 401/4175/14-ц
провадження № 61-19091св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Шульгою Сергієм Яковичем, на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2017 року у складі судді: Дуковського О. Л.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення зобов'язання, задоволено повністю, дія договору про надання споживчого кредиту № 11344286000, укладеного 08 травня 2008 року між кредитором ПАТ «УкрСиббанк» та боржником ОСОБА_4, припинена.
 
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2016 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення зобов'язання залишено без розгляду.
 
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення процесуального строку та перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення зобов'язання залишено без задоволення.
 
19 грудня 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з апеляційною скаргою на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2014 року.
 
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без руху, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» пропущено строк на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2014 року.
 
Ухвала мотивована тим, що копію оскарженого рішення суду ПАТ «УкрСиббанк» отримало 12 січня 2015 року та 15 січня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 54-55), в якому чітко визначено порядок та строки оскарження цього рішення. Тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними.
 
У березні 2017 року ПАТ «Укрсиббанк» подало касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу і направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не брав участі у розгляді справи, оскільки суд першої інстанції не повідомляв про час та місце розгляду справи. ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю», як представник ПАТ «Укрсиббанк» у суді першої інстанції, не повідомило відповідача про прийняте судом рішення. Рішення суду першої інстанції є заочним, що зумовлює окремий порядок його оскарження для відповідача, тому строк на апеляційне оскарження не пропущено. Суд першої інстанції направляв кореспонденцію за неналежною адресою, і це призвело до порушення права на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). 
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
 
Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що вказані у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними. Оскільки апеляційним судом встановлено, що копію оскарженого рішення суду першої інстанції ПАТ «Укрсиббанк» отримано 12 січня 2015 року та 15 січня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 54-55).
 
Аргумент касаційної скарги, що рішення суду першої інстанції є заочним, і це зумовлює особливий порядок його оскарження для відповідача, а тому строк на апеляційне оскарження не пропущено, колегія суддів відхиляє.
 
Тлумачення частини першої статті 225, статті 226 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення суду першої інстанції) дозволяє зробити висновок, що проведення заочного розгляду можливе лише за умови постановлення судом ухвали про заочний розгляд справи. Крім того у заочному рішенні має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
 
Аналіз змісту рішення суду першої інстанції свідчить, що справа розглянута судом без участі сторін, на підставі наявних в ній доказів. Також рішення не містить вказівки на строк і порядок подання заяви про перегляд рішення як заочного. У резолютивній частині рішення визначено порядок та строки його апеляційного оскарження. Ухвала про заочний розгляд справи судом першої інстанції не приймалася. За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що оскаржене рішення не є заочним, і строк на апеляційне оскарження ПАТ «Укрсиббанк» пропущено без поважних причин, є правильним.
 
Аргумент касаційної скаргипро неповідомлення судом першої інстанції про час та місце розгляду справи і направлення кореспонденції за неналежною адресою, що призвело до порушення права на апеляційне оскарження, колегія суддів відхиляє.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ПАТ «Укрсиббанк» та його представнику ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» було відомо про судове провадження і вони брали участь у судових засіданнях. Це підтверджується повісткою про виклик із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 25 вересня 2014 року (а. с. 23, 25), клопотанням ПАТ «Укрсиббанк» про відкладення судового засідання від 13 жовтня 2014 року (а. с. 27), повідомленням про вручення поштового відправлення від 06 жовтня 2014 року (а. с. 30), повісткою про виклик (а. с. 31), повісткою про виклик із рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення від 17 листопада 2014 року, 18 листопада 2014 року (а. с. 36, 38, 39), розпискою про отримання повістки про виклик до суду (а. с. 42).
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.
 
Оскільки оскаржена ухвала залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником ШульгоюСергієм Яковичем, залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                    В. І. Крат

                                                                                                                                Н.О. Антоненко

                                                                                                                                В.І. Журавель