ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/22541/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : ТОВ "Фін - Трейд Сервіс" - адвоката Мохонько О.О.  та директора ПП "Екопром" - Шора В.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін - Трейд Сервіс"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 
та рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2017 
у справі №   910/22541/16
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін Трейд Сервіс"
до Приватного підприємства "Екопром"
про стягнення 210 723, 80 грн.,-
та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Екопром"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін - Трейд Сервіс"
про стягнення 255 585,93 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 ТОВ "Фін Трейд Сервіс" звернулось до Господарського суду м. Києва           з позовом про стягнення з ПП "Екопром" 210 723,80 грн. попередньої оплати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 25.07/16 від 25.07.2016 поставив позивачу товар, а саме, обладнання для очищення стічних вод ФСУ " Катюша", який не відповідає меті придбання, вимогам по якості та гарантіям, визначеним умовами зазначеного договору, внаслідок чого позивач просить повернути спірну суму передоплати за цей товар.

ПП "Екопром" звернулось із зустрічним позовом, з урахуванням заяви про збільшення заявлених позовних  вимог,  до ТОВ "Фін Трейд Сервіс" про стягнення 74 434,20 грн. заборгованості за поставлений товар, 158 668,81 грн. пені, 19 873,85 грн. інфляційних втрат та  2 609,10 грн. 3 % річних.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "Фін Трейд Сервіс" своїх зобов'язань за договором поставки №25.07/16 від 25.07.2016 щодо повної та вчасної оплати товару, внаслідок чого позивач просить стягнути з покупця борг, з урахуванням відповідальності передбаченої умовами договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2017 у справі № 910/22541/16 в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Фін Трейд Сервіс" на користь ПП "Екопром"  60 206, 80 грн. боргу, 8 816,79 грн. пені, 10 909,40 грн. втрат внаслідок інфляції та 2 172,39 грн. 3 % річних, а врешті зустрічного позову відмовлено.

Постановою  Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі          № 910/22541/16 рішення  Господарського суду м. Києва від 18.10.2017 частково скасовано та відмовлено у задоволенні первісного позову, зустрічний позов частково задоволено та стягнуто з ТОВ "Фін Трейд Сервіс" заборгованості у сумі 60 206, 80 грн., пені у сумі 132 153,93 грн., інфляційних втрат у сумі 11 762,93 грн. та 3 % річних у сумі 2 170,39 грн., а в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішенням, ТОВ "Фін Трейд Сервіс"  звернулось з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 та рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2017  у справі №   910/22541/16 скасувати,  а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Не погоджуюсь з прийнятими судовими рішеннями щодо відмови у задоволені первісних позовних вимог про повернення останньому 210 723,80 грн. попередньої оплати, ТОВ "Фін Трейд Сервіс" посилається на те,  що судами обох інстанції  порушено норми матеріального - ч. 2 ст. 678 ЦК України, за якою у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми та ч. 5 ст. 268 ГК України, за якою також передбачено право покупця вимагати сплаченої передоплати внаслідок поставки йому товару більш низької якості. Таким чином, ТОВ "Фін Трейд Сервіс" вважає, що так як  за результатами дослідження, здійснених залученою ним організацією - ТОВ "Центральна біохімічна лабораторія", підтверджено невідповідність роботи поставленого ПП "Екопром" обладнання гарантіям якості і  ці недоліки є прихованими та до цього часу відповідачем не усунуті,  то позивач  вправі вимагати  повернення йому спірної суми передоплати та відмовитись від укладеного між сторонами договору. 

Так, скаржник у касаційній скарзі посилається на неврахування судами попередніх інстанцій під час часткового задоволення зустрічного позову того, що оскільки покупець - ТОВ "Фін Трейд Сервіс"  відмовився від укладеного договору поставки               від 25.07.2016 то нарахування штрафних санкцій за період починаючи з 28.10.2016 є безпідставним, оскільки , на його думку, зобов'язання між сторонами припинені. 

Крім того, скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції не враховано умови договору - п. 7.3. щодо строків нарахування пені та посилається на порушення апеляційним судом  вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відзиві ПП "Екопром" просить оскаржувані судові  рішення залишити без змін, оскільки на виконання умов зазначеного договору поставки постачальником поставлено товар, здійснено монтаж та випробувальний запуск цього обладнання, покупцем прийнято цей товар без будь-яких  зауважень, проте ТОВ "Фін Трейд Сервіс" посилаючись на те, що на згідно проведено ним дослідження поставленого обладнання на очищення води це обладнання є неналежної якості, але  при цьому показники використані під час зазначеного дослідження стосуються питної води для споживання людиною, що не передбачено умовами договору поставки від 25.07.2016, отже спростовує твердження покупця щодо неякісності поставленого обладнання. 

Також, позивачем за зустрічним позов у відзиві зазначено про правомірність нарахування судом апеляційної інстанції пені за кожен день прострочення виконання зобов"язання за договором, як це і обумовлено договором поставки, без шестимісячного обмеження визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін,   перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,  з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень відповідно до вимог ст. 310 ГПК України, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем  норм матеріального права.

Так, суд касаційної інстанції не погоджується з доводами позивача за первісним позовом  щодо порушення судами вимог ч. 2 ст. 678 ЦК України, якою встановлено  право  покупця, у випадку передачі йому товару, що має істотні порушення вимог щодо якості, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до вимог закону, істотними недоліками  вважаються  : невиправні недоліки які визначають неможливість фізичного усунення порушення вимог щодо якості товару; недоліки, усувати які економічно невигідно, зумовлюють наявність такого порушення вимог щодо якості товару, усунення якого пов'язане із значними витратами, замість яких доцільніше придбати інший товар; повторні недоліки визначають такий стан товару, за якого вони постійно повторюються незалежно від їх усунення.

Згідно  ч. 5 ст. 268 ГК України, покупець також вправі вимагати повернення сплаченої суми за поставлений низької якості товар.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не доведено, що спірне обкладання, яке йому поставлено на виконання умов договору поставки від 25.07.2016, не відповідає умовам цього договору чи має зазначені вище істотні недоліки та що підтверджується належними та допустимими доказами. 

Щодо доводів скаржника про розірвання ним договору поставки та припинення  зобов'язання сторін, то суд касаційної інстанції не погоджується з ними та зазначає про те, що якщо покупець скористається правом на відмову від договору, то відповідно до ч. I ст. 651 ЦК договір є розірваним, а в  свою чергу це означає, що зобов'язання сторін за ним припиняються силу ч. 2 ст. 653 ЦК України. При цьому, можливість реалізації права на відмову від договору у випадку його істотного порушення продавцем, пов'язується також з дотриманням форми повідомлення про відмову, а отже пов'язано із вимогами ч. 3 ст. 214 ЦК України, відповідно до якої відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, у якій було вчинено правочин, а зазначеного покупцем у даній справі здійснено не було, оскільки позивачем  було направлено  відповідачу лише претензією №28/10 від 28.10.2016 про відмову від договору, що ним і не заперечується. 

Крім того , суд касаційної інстанції не погоджується з доводами позивача щодо незастосування апеляційним судом вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, при цьому касаційний суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на касаційну скаргу, враховуючи те, що чинним законодавством передбачено  право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов'язання, і лише за відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК  України, а умовами  договору поставки від 25.07.2016,  саме  п. 7.3. договаору, сторони передбачили строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання. що  відповідає вимогам зазначеній нормі права.

Зазначена  правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 15.04.2015 у справі № 910/6379/14. 

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені первісного позову щодо стягнення з ПП "Екопром" 210 723,80 грн. попередньої оплати, внаслідок неналежного виконання останнім, як продавця, свого обов'язку за договором поставки № 25.07/16 від 25.07.2016  щодо поставки товару відповідної якості , виходив з того, що позивачем прийнято обумовлене обладнання (ФСУ "Катюша") без зауважень, претензії щодо якості цього товару, а саме не очищенням цим обладнанням стічних вод до стану питної води для вживання людиною, що встановлено у колі випробувань води поверхневих водойм та очищення стічних вод №6 від12.10.2016  ТОВ "Центральна біохімічна лабораторія" на замовлення покупця, позивач заявив відповідачу поза межами строку визначеного у договорі (п.5.6.), а тому коли  ТОВ "Фін Трейд Сервіс"  не доведено належним чином того, що відповідачем передане обладнання у його власність за видатковою накладною №РН-012 від 02.08.2016  має істотні недоліки,             у позивача відсутнє право відмовитись від укладеного між ними договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, як це передбачено ч. 2 ст. 678 ЦК України.

Задовольняючи частково зустрічний позов, місцевий господарський суд виходив з наступного. 

Правовідносини сторін врегульовані договором поставки №25.07/16 від 25.07.2016, за умовами якого ПП "Екопром" (постачальник)  зобов'язалось поставити                     ТОВ "Фін Трейд Сервіс" (покупець) товар, а останній прийняти цей товар та оплатити його вартість. 

Згідно п. 3.1 зазначеного договору, поставка здійснюється протягом 20 робочих днів з моменту отримання постачальником попередньої оплати, зазначеної в п. 4.1 цього договору.

Пунктом  4.1 цього договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування безготівкових коштів з розрахункового рахунку покупця на розрахунковий рахунок постачальника у наступному порядку:
- перший платіж - у розмірі 70% від загальної вартості ціни по цьому договору, що становить 210 723,80 грн., на момент підписання цього договору (п. 4.1.1);
- другий платіж - у розмірі 20% від загальної вартості ціни по цьому договору, що становить 60 206,80 грн., протягом 3 банківських днів з дня підписання видаткових накладних на отримання товару (п. 4.1.2);
- кінцевий розрахунок у розмірі 10% від загальної вартості ціни по цьому договору, що становить 30 103,40 грн., проводиться покупцем протягом 3 банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі виконаних робіт про шефмонтаж та пусконалагоджувальні роботи (п. 4.1.3).

Відповідно до  п. 5.1 та п. 5.6 договору поставки, якість очищення вод обладнанням протягом строку експлуатації повинна відповідати встановленим санітарним нормам, технічним умовам та державним стандартам, в тому числі "Правилам приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" згідно наказу Держбуду України від 19.02.2002 р. №37 при виконання всіх рекомендацій, зазначених в паспорті з експлуатації обладнання.
Претензії по якості товару повинні бути заявлені покупцем протягом 3 календарних днів з моменту отримання товару.

За специфікацію до договору, сторонами погоджено поставку  обладнання (ФСУ "Катюша") загальною вартістю  285 158 грн.

Перевіряючи виконання сторонами  взятих на себе обов'язків, судом встановлено, що на виконання умов договору від 25.07.2016, ТОВ "Фін Трейд Сервіс" згідно платіжного доручення №2323 перерахувало ПП "Екопром" передоплату за обладнання у сумі 210 723,80 грн., внаслідок чого, за видатковою накладною №РН-012 від  02.08.2016 постачальником поставлено покупцю обумовлений товар, який останнім прийнято без будь-яких зауважень, а 01.09.2016  сторонами підписано протокол випробування запуску обладнання до договору за місцезнаходженням поставленого обладнання,  без будь-яких претензій щодо якості цього товару, зазначене підтверджується належними доказами. 

За таких обставин, відповідач - постачальник зобов'язання щодо поставки товару, з урахуванням належної якості, виконав, а позивач - покупець в порушення умов договору у визначений строк, який настав 05.08.2016, з урахуванням п. 4.1.2, за цей товар не розрахувався, внаслідок чого заборгував 60 206,80 грн., проте вважаючи,  що строк платежу у сумі 14 227,40 грн. не настав за відсутності підписання акту приймання-передачі виконаних робіт про шефмонтаж та пусконалагоджувальні роботи, враховуючи п. 4.1.2, а відтак суд першої  інстанції дійшов  висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Фін Трейд Сервіс" на користь ПП "Екопром" боргу у сумі  60 206,80 грн. за поставлене обладнання,  інфляційних втрат  у сумі 10 909,40 грн. і 3% річних у сумі 2 172,39 грн.  відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та пені у сумі   8 816,79 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання  за період з 06.08.2016 по 05.02.2017 згідно  вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи  частково  рішення суду першої інстанції від 18.10.2017, відмовляючи в задоволенні первісного позову та  в частині зустрічних позовних вимог, обґрунтовано  послався  на те, що оскільки відповідачем за зустрічним позовом неналежним чином  виконані умови договору  від 25.07.2016 щодо вчасної та повної оплати вартості поставленого обладнання, позивач за зустрічним позовом вправі вимагати сплати боргу у сумі  60 206,80 грн. відповідачем - ТОВ "Фін Трейд Сервіс", з урахуванням його відповідальності за порушення грошових зобов'язань передбачених ч. 2  ст. 625 ЦК України та умовами договору  в примусовому порядку.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку  про часткове задоволення зустрічного позову стягнувши з ТОВ "Фін Трейд Сервіс" на користь ПП "Екопром"              60 206,80 грн.  заборгованості за товар, втрат внаслідок інфляції у сумі 11 762,80 грн., 3 % річних у сумі 2 170,39 грн. та 132 153,93 грн. пені, обрахованої з урахуванням               п. 7.3 договору, яким сторони передбачили нарахування штрафних санкцій в розмірі 0,5 % від суми  заборгованості за кожен день прострочення платежу, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволені зустрічного позову в частині стягнення з відповідача пені за період прострочення зобов'язань з оплати товару понад шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, та апеляційним судом правомірно відмовлено у задоволенні  решти зустрічних позовних вимог за недоведеності. 

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ч. 2. ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При цьому, згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 232 ГК України, якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відтак, з урахуванням вище наведеного та встановленого судом апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції погоджується з висновками  щодо недоведеності порушення  відповідачем -  ПП "Екопром" своїх обов"язків щодо поставки позивачу товару  належної якості, а отже заявлені до нього вимоги про стягнення спірної суми передоплати необґрунтовані і задоволенню не підлягають.
Крім того, суд касаційної інстанції  погоджується з висновками апеляційного господарського суду щодо наявності у ПП "Екопром"  права  вимагати  від ТОВ "Фін Трейд Сервіс" сплати боргу, з урахуванням відповідальності за порушення грошових зобов'язань, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.3 даного договору в примусовому порядку, а відтак апеляційним судом обґрунтовано прийняте рішення  про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь ПП "Екопром" 60 206,80 грн.  заборгованості,   інфляційних втрат у сумі 11 762,80 грн., 3 % річних у сумі 2 170,39 грн. та 132 153,93 грн. пені та відмовлено  у задоволені решти зустрічних позовних вимог.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Таким чином, з урахуванням вище викладеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі № 910/22541/16 постановлена у відповідності до фактичних обставин, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Доводи  касаційної  скарги не спростовують висновків суду, що викладені у постанові апеляційної інстанції.

Оскільки суд дійшов висновку , що касаційна скарга задоволенню не підлягає                            і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на ТОВ "Фін - Трейд Сервіс".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ : 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін - Трейд Сервіс" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі          № 910/22541/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                       Ткаченко Н.Г. 
                                                                 
Судді                                                                                                     Білоус В.В.

                                                                                                             Жуков С.В.