ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  920/120/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,
за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:
ПАТ КБ "ПриватБанк" - Мироненка В.В. (свідоцтво № 2136), який діє на підставі довіреності від 06.02.2018 № 369,
КП "Дніпроводоканал" - Матяш Т.В. (свідоцтво № 2121), яка діє на підставі ордеру №   376767

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

на ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017
(суддя - Соп'яненко О.Ю.)
та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018
(колегія суддів: Шевель О.В. - головуючий, Крестьянінов О.О., Фоміна В.О.)

у справі 

за заявою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Преобразователь" 
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.04.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Преобразователь" (далі в тексті - Боржник), розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Завірюху Р.В., вирішено інші процедурні питання.
2. 26.04.2017 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення № 42434 про порушення даної справи про банкрутство.
3. В травні 2017 року до господарського суду надійшла заява № 25/05-3 від 25.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі в тексті - Банк) про визнання кредиторських вимог на суму 276   815,21 грн. 
Короткий зміст заяви Банку про визнання кредиторських вимог та рішень судів першої і апеляційної інстанції прийнятих за результатами розгляду зазначеної заяви
4. Суди встановили, що з поданої заяви Банку вбачається, що    09.03.2011 року між ТОВ «НВП «Преобразователь» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Договір банківського обслуговування (надалі - Договір) шляхом підписання ТОВ «НВП «Преобразователь» Заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 09.03.2011 року, який складається з цієї Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».
5. Відповідно до умов вказаного Договору, ТОВ «НВП «Преобразователь» було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 26002060496685, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта.
6. Банк вказує, що ним було виконано умови Договору належним чином, проте, Клієнт зобов'язань не виконав, зокрема, з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сплати комісії (винагороди) та нарахованої пені, у зв'язку з чим у Боржника утворилась заборгованість за період з 04.09.2015 року по 24.04.2017 року в розмірі 276   815,21 грн., з яких: 85   000,00 грн. борг за кредитом, 95 592,72 грн. борг по % за користування кредитом, 14   948,17 грн. борг по комісії за користування кредитом, 81   274,32 грн. пеня.
7. Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.09.2017 відмовлено у задоволенні заяви № 25/05-3 від 25.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредиторських вимог на суму 276   815,21 грн.
8. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 у справі № 920/120/17 залишено без змін.
9. Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані наступним:
9.1. Суди встановили, що із ксерокопій заяв про відкриття поточного та карткового рахунків, наданих Банком суду першої інстанції, не вбачається, коли саме їх було підписано, сам підпис є нечітким, текст заяв непридатний до читання. Із матеріалів справи також не вбачається, що оригінали вказаних заяв надавалися Банком суду першої інстанції для огляду.
9.2. "ПриватБанк" під час розгляду справи в у суді апеляційної інстанції зазначав, що ТОВ "НВП "Преобразователь" приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг шляхом накладення електронного цифрового підпису. Однак ні із наданих Банком копій заяв про відкриття поточного та карткового рахунків, ні із заяви від 09.03.2011 (т.2, а.с.167) відповідної обставини, як встановив суд апеляційної інстанції, не вбачається.
9.3. Суд апеляційної інстанції враховуючи наявність у ТОВ "НВП "Преобразователь" заперечень щодо факту підписання ним відповідних заяв (як у паперовому вигляді, так і в електронному, з використанням електронного цифрового підпису), надав можливість учасникам справи, в тому числі, і ПАТ КБ "ПриватБанк", у відповідності до ч.3 ст.13 ГПК України, довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.
9.4. Проте апелянт, ПАТ КБ "ПриватБанк", повідомлений належним чином про судовий розгляд даної справи, не направив свого представника в судові засідання та не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів у розумінні ст.73, 76 - 79 ГПК України.
9.5. Також в оскаржуваній постанові зазначено, що Банком не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких доказів того, що ТОВ "НВП "Преобразователь" підписано електронним цифровим підписом заяву від 09.03.2011 про приєднання до умов, викладених в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку, оскільки заявником не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП боржника, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.
9.6. Крім того, ПАТ КБ "ПриватБанк" не доведено, які саме Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи були розміщені на сайті банку на час відкриття банківського рахунку, тобто, на час укладення договору приєднання, зокрема - коли та до яких саме Умов та Тарифів приєднався та зобов'язався виконувати відповідач. З наданих банком до матеріали справи витягів з Умов та Тарифів неможливо встановити їх чинність та дію на час складення заяви (яку, за твердженням банку, ТОВ "НВП "Преобразователь" було підписано 09.03.2011) і що саме до цих Умов та Тарифів приєдналося ТОВ "НВП "Преобразователь", прийняло їх і зобов'язалося виконувати, а також що саме ці Умови та Тарифи разом з заявою про відкриття банківського рахунку становили договір банківського обслуговування.
9.7. Із наданих Банком банківських виписок, розрахунків та інших документів суди дійшли до висновку, що не вбачається, що вони стосуються саме договору від 09.03.2011, який Банк вважає укладеним - враховуючи також, що Банком не надано суду першої та апеляційної інстанції меморіальних ордерів, платіжних доручень або ж інших первинних документів на підтвердження факту перерахування коштів ТОВ "НВП "Преобразователь" на виконання вищевказаного договору.
9.8. Враховуючи вищевикладене, суд першої та апеляційної інстанції дійшли до висновку, що факт укладення між сторонами договору, на який ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається як на підставу своїх кредиторських вимог, не можна вважати доведеним, а тому заява Банку з грошовими вимогами до Боржника не підлягає задоволенню.
10. Судові рішення суду першої та апеляційної інстанції обґрунтовані приписами статей 207, 638, 640 Цивільного кодексу України (далі в тексті - ЦК України), 180, 181 Господарського кодексу України, статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" .
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи яка подала касаційну скаргу
11. Від Банку надійшла касаційна скарга у якій Банк просить суд скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 і ухвалити нове рішення, яким: визнати грошові вимоги Банку до Боржника у сумі 276   815, 21 грн.
12. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового про визнання грошових вимог Банк у касаційній скарзі наводить наступні доводи:
12.1.          Оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального права, а саме ст. ст. 525, 526, 530, 611, 629, 1054, 1069 ЦК України, а також норм процесуального права а саме ст. 236 ГПК України.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
13. До Верховного Суду від ТОВ "НВП" Преобразователь" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому боржник просить суд відхилити касаційну скаргу.
Позиція Верховного Суду
14. Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №920/120/17; призначено  до  розгляду  касаційну  скаргу  Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на  24  травня  2018 року  у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
15. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 - без змін, виходячи з наступного.
16. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
17. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Щодо доводу касаційної скарги про те, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального права, а саме ст. ст. 525, 526, 530, 611, 629, 1054, 1069 ЦК України, а також норм процесуального права а саме ст. 236 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
19. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі в тексті - Закон про банкрутство), конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.
20. Згідно положень ч. 1ст. 73 ГПК України,    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
21. Відповідно до положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.
22. Як було зазначено, суд апеляційної  інстанції враховуючи наявність у ТОВ "НВП "Преобразователь" заперечень щодо факту підписання ним відповідних заяв (як у паперовому вигляді, так і в електронному, з використанням електронного цифрового підпису), надав під час апеляційного розгляду справи можливість учасникам справи, в тому числі, і ПАТ КБ "ПриватБанк", у відповідності до ч.3 ст.13 ГПК України, довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.
23. Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що , ПАТ КБ "ПриватБанк", повідомлений належним чином про судовий розгляд даної справи, не направив свого представника в судові засідання та не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів у розумінні ст.73, 76 - 79 ГПК України.
24. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
25. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні (аналогічний висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 19/49-10).
26. Враховуючи наявність заперечень Боржника щодо факту підписання Договору, заборгованість якого лягла в основу заявлених грошових вимог Банку, а також відсутність огляду судом першої інстанції оригіналів заяв на підставі яких було відкрито картковий рахунок, колегія суддів погоджується з позицією апеляційного господарського суду щодо необхідності надати можливість учасникам справи подати належні докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.
27. Проте, як встановлено в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, ПАТ КБ "ПриватБанк" не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких доказів того, що ТОВ "НВП "Преобразователь" підписано електронним цифровим підписом заяву від 09.03.2011 про приєднання до умов, викладених в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку, оскільки Банком не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП боржника, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.
28. Відповідно до положень ч. 5 ст. 236 ГПК України,    обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
29. Довід касаційної скарги про те, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального права, а саме ст. ст. 525, 526, 530, 611, 629, 1054, 1069 ЦК України, а також норм процесуального права а саме ст. 236 ГПК України, не спростовує висновку суду апеляційної інстанції, що факт укладення між сторонами договору, на який ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається як на підставу своїх кредиторських вимог, не можна вважати доведеним, оскільки попри надання судом апеляційної інстанції можливості Банку подати до суду належні допустимі, достатні докази у розумінні ст.73, 76 - 79 ГПК України, Банк своїм правом на доведення своїх вимог за допомогою належних доказів не скористався.
30. Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відноситься  змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
31. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку що оскаржувані судові рішення є обґрунтованими і такими у яких повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, зокрема щодо розгляду грошових вимог Банку до Боржника, висновки судів попередніх інстанцій стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, які дослідженими судами попередніх інстанцій в судовому засіданні.
32. Відповідно ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
33. За таких обставин,  колегія суддів дійшла до висновку про необхідність відмовити у задоволення касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №   920/120/17, з залишенням зазначених судових рішень без змін.
34. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на ПАТ Комерційний Банк "ПриватБанк".
Керуючись ст.ст. 240,  300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №   920/120/17залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Сумської області від 12.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №   920/120/17залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                                      Н.Г. Ткаченко