ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  27/89б 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.
за участі секретаря судового засідання Кононенко Н.Б.

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісоптторг",
боржник - Закрите акціонерне товариство "Донецькбланкіздат",
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України",
представник - Яруничев В.А. (довіреність №010-00/13 від 02.01.2018),
представник - Домащук Ю.А. (довіреність №010-00/1352 від 14.03.2018),
Донецька товарна біржа,
Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій",
представник - адвокат Панченко А.В. (ордер Серія СМ№000225 від 21.07.2018)
ОСОБА_8,
ліквідатор  - арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду 
від 23.04.2018
у складі колегії суддів: Мартюхіна Н.О. (головуючий), Сгара Е.В., Чернота Л.Ф.
за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та договору купівлі-продажу такого майна
у справі №27/89б
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісоптторг"
про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Донецькбланкіздат"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 18.05.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Донецького апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою №176-00/766 від 15.05.2018 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №27/89б. 
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №27/89б визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2018.
3. Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі №27/89б Господарського суду Донецької області за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 та призначено її розгляд на 24.07.2018 о 09 год. 15 хв.
4. У зв'язку з відпусткою судді Погребняка В.Я. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №27/89б визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018  та внаслідок чого ухвалою від 23.07.2018 зазначеною колегією суддів справу №27/89б прийнято до провадження.
5. Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" надала відзив на касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".
6. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), та статей 35, 43, 84 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017, статей 75, 77 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
7. Провадження у справі №27/89-б про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Донецькбланкіздат" (далі - ЗАТ "Донецькбланкіздат", боржник), порушене ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.09.2009 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісоптторг" (далі - ТОВ "Сервісоптторг", ініціюючий кредитор) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду від 04.10.2011 про визнання боржника банкрутом. 
8. Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 задоволено скаргу Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Донецьку №051-02/330 від 29.01.2014 на дії ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат" Гриневицької І.В; визнано неналежним виконанням арбітражним керуючим Гриневицькою І.В. обов'язків ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат", а її дії такими, що не відповідають вимогам Закону про банкрутство.
9. У зв'язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали справи №27/89б втрачено. Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2016 року відновлено втрачену справу №27/89б про банкрутство ЗАТ "Донецькбланкіздат" на стадії ліквідаційної процедури частково за наявними документами.
10. Ухвалою господарського суду від 12.02.2015 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича.
11. 20.10.2017 до господарського суду Донецької області в межах справи про банкрутство надійшла заява ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» №176-00/1243 від 18.10.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна, в якій банк просив:
- визнати недійсними результати аукціону, проведеного 17.01.2014 року Донецькою товарною біржею з продажу нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б, що належали на праві власності ЗАТ "Донецькбланкіздат" та передані в іпотеку АТ "Укрексімбанк" в якості забезпечення виконання зобов'язань;
- визнати недійсними договір купівлі-продажу належних на праві власності ЗАТ "Донецькбланкіздат" нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв. м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б, укладений з переможцем аукціону, проведеного 17.01.2014 року Донецькою товарною біржею.
12. Заява мотивована тим, що під час проведення аукціону з продажу майна банкрута мали місце порушення порядку підготовки та проведення аукціону з боку ліквідатора Гриневицької І.В., факт наявності яких встановлений ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014, а саме: 
1) ліквідатором безпідставно проведено повторну оцінку заставного майна. Так, за результатами оцінки майна від 25.03.2013 вартість заставного майна склала 6020000,00 грн. без ПДВ. Звіт про оцінку майна не було оскаржено, а строк дії оцінки не сплив, проте за результатами повторної оцінки від 31.10.2013 вартість заставного майна становила 2384964,00 грн., при цьому оцінку було виконано оцінювачем, у якого сплинув строк дії посвідчення про підвищення кваліфікації;
2) збори комітету кредиторів від 31.12.2013, на яких було прийнято рішення про зміну торгуючої організації на Донецьку товарну біржу, а також безпідставно знижено початкову вартість заставного майна на 90% від оціночної вартості з 2 384 964,00 грн. до 238 496,40 грн., судом визнано неповноважними. При цьому, кредитора ПАТ "Укрексімбанк" ліквідатор письмово повідомив про те, що збори, призначені на 31.12.2013 не відбудуться, тим самим усунув його від участі у зборах комітету кредиторів;
3) ліквідатор у порушення частини 5 статті 3-1 Закону про банкрутство належним чином не повідомив ПАТ "Укрексімбанк", вимоги якого забезпечені заставою, про проведення аукціону;
4) ліквідатор не здійснив оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, чим порушив частину  2 статті 30 Закону про банкрутство;
5) ліквідатор не діяв сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та кредиторів, як того вимагає частина 6 статті 3-1 Закону про банкрутство. Так, за наявності покупців заставного майна за ціною понад 3 000 000 грн. про яких ПАТ "Укрексімбанк" повідомляв ліквідатора листом №051-00/5441 від 31.12.2013, проведення аукціону за зниженою початковою вартістю 238 496,40 грн. порушило право кредитора - Банку на задоволення своїх вимог у більшому розмірі.
13. Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2017 задоволено заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна, визнано недійсними результати проведеного 17.01.2014 повторного аукціону з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" - нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б, визнано недійсним договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".
13.1. Ухвала мотивована тим, що обставини, встановлені в ухвалі господарського суду Донецької області від 15.05.2014 у справі №27/89б є преюдиційними під час розгляду даної заяви, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що спірний аукціон (відкриті торги) з продажу майна банкрута від 17.01.2014, був проведений з порушенням вимог Закону про банкрутство, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що зумовлює недійсність його результатів, а також договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, укладеного між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".
13.2. Судом встановлено, що ліквідатором банкрута Гриневицькою І.В. в ході проведення ліквідаційної процедури виявлено та включено до ліквідаційної маси майно банкрута, зокрема, нерухоме майно - нежилі приміщення групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б, яке згідно іпотечного договору №51308Z9, укладеного 09.09.2008 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступник - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») та ЗАТ «Донецькбланкіздат» передано в іпотеку ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України».
13.3. Судом встановлено, що ПAT "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Донецьку є заставним кредитором боржника ЗАТ "Донецькбланкіздат", вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна, що є предметом спору в даній справі, які визнані ухвалою суду від 09.12.2010, та погашення яких здійснюється за рахунок реалізації зазначеного нерухомого майна в процедурі банкрутства відповідно до норм Закону про банкрутство. Отже, продаж спірного майна боржника в ліквідаційній процедурі безпосередньо впливає на права та інтереси Банку.
13.4. Суд встановив, що 17.01.14 Донецькою товарною біржею проведено аукціон з продажу групи нежитлових приміщень №47, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б; ціна продажу становить 250 721,22 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом аукціону №1 від 17.01.2014, в якому зазначені дані про трьох учасників, без їх персоніфікації. Переможцем аукціону став учасник №1 - Благодійна організація «Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій», яким придбано майно за ціною 250 421, 22грн. За результатами проведеного аукціону, з переможцем аукціону - Благодійною організацією «Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій» в особі виконавчого директора ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу спірного майна №б/н від 17.01.2014. 
13.5. Судом встановлено, що факт сплати грошових коштів за придбане на аукціоні майно підтверджується копією платіжного доручення №10 від 14.02.2014. Проте, доказів перерахування ліквідатором грошових коштів, виручених від продажу майна банкрута для задоволення вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» матеріали справи не містять. В подальшому вказане нерухоме майно було відчужене та станом на теперішній час власником спірного майна є громадянин ОСОБА_8
13.6. Враховуючи те, що переможцем торгів стала Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" генеральним директором якої, є громадянин України ОСОБА_7, та останнім набувачем спірного майна є громадянка ОСОБА_8, які, як встановлено судом, одночасно є кредиторами банкрута та учасниками товарної біржі, що свідчить про те, що вказані особи є зацікавленими в протиправних діях ліквідатора Гриневицької І.В., а договір купівлі-продажу від 17.01.2014, є угодою, щодо якої є заінтересованість, суд дійшов висновку про те, що порушення порядку організації та проведення торгів з реалізації ліквідаційної маси банкрута, є навмисними, узгодженими з вказаними кредиторами діями з метою отримання ліквідаційної маси за заниженою вартістю та заздалегідь визначеним покупцем без створення визначених законодавством про банкрутство об'єктивних умов реалізації ліквідаційної маси з метою максимального задоволення вимог кредиторів банкрута. 
13.7. Судом прийняті до уваги обставини, встановлені в ухвалі Господарського суду Донецької області від 15.05.2014 у справі №27/89б за результатами розгляду скарги на дії ліквідатора Гриневицької І.В., які є преюдиційними під час розгляду даної заяви, а зокрема:
- строк дії доданого до Звіту посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ3453-ПК від 12.04.2010 становить 2 роки та станом на дату складання Звіту сплинув. Однак ліквідатором не було враховано цього факту та винесено на розгляд засідання комітету кредиторів 12.12.2013 зазначений звіт про незалежну оцінку для затвердження початкової вартості майна. На засіданні комітету кредиторів, що відбулося 12.12.2013, комітетом кредиторів більшістю голосів затверджена оціночна вартість групи нежитлових приміщень розташованих в м. Київ на суму 238 496, 40 грн. (без ПДВ) в якості початкової вартості цього майна для подальшої реалізації на торгах (протокол зборів від 12.12.2013);
- збори комітету кредиторів 31.12.2013, на яких прийнято рішення про зниження початкової вартості майна банкрута, а саме групи нежитлових приміщень №47, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6Б, на 90%, та про зміну торгуючої організації на Донецьку товарну біржу, визнані судом неповноважними;
- оголошення про проведення аукціону в друкованому засобі масової інформації - газеті "Субота Акцент" №1 (16321) від 01.01.2014 здійснено не ліквідатором, як того вимагають приписи частини 2 статті 30 Закону про банкрутство, а членами комітету кредиторів, в місцевій газеті   м. Донецька, в той час як місцезнаходження даного майна є м. Київ, тому є неналежним доказом початку проведення публічних торгів;
- у ліквідатора станом на дату проведення аукціону з продажу нерухомого майна банкрута були відсутні відомості щодо отримання заставним кредитором - Банком інформації про проведення торгів, про публікацію оголошення про торги, що порушило право Банку як іпотекодержателя згідно частини 5 статті 3-1 Закону про банкрутство( в редакції до 19.01.2013);
- проведення аукціону за зниженою початковою вартістю 238 496, 40 грн., порушило процедуру продажу внаслідок незаконного звуження кола потенційних покупців та право кредитора - Банку на задоволення своїх вимог у більшому розмірі.
13.8. Суд зазначив, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.05.2014 у даній справі не розглядалося питання про визнання недійсними результатів аукціону щодо продажу заставного майна банкрута, проте було встановлено обставини, що свідчать про наявність порушень при проведенні аукціону, зокрема судом визнано неналежним виконання арбітражним керуючим - ліквідатором Гриневицькою І.В. обов'язків, покладених на неї згідно з Законом про банкрутство щодо проведення 17.01.2014 аукціону з продажу нерухомого майна банкрута за зниженою початковою ціною, визначеною на неповноважному  засіданні комітету кредиторів 31.12.2013.
13.9. Отже, суд дійшов висновку, що спірний аукціон (відкриті торги) з продажу майна банкрута, був проведений з порушенням вимог Закону про банкрутство, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що в свою чергу є підставою для визнання недійсним укладеного за результатами аукціону договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.01.2014.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови
14. Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 14.12.2017 у справі №27/89б та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в задоволенні заяви №176-00/1243 від 18.10.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна. 
15. 23.04.2018 постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" задоволено,  ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 скасовано, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна.
15.1. Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, прийнявши до уваги незасвідчені ксерокопії протоколу повторного аукціону від 17.01.2014 з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат", договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, що призвело до прийняття незаконної ухвали.
15.2. Апеляційний суд погодився із висновком суду, що деякі обставини, встановлені ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 у справі №27/89б є преюдиційними під час вирішення зазначеного спору, проте їх врахування можливе лише в разі наявності в матеріалах справи оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, якими заявник обґрунтовує наявність порушеного права, та які просить визнати недійсними.
15.3. Апеляційний суд зазначив, що оскільки ухвалою від 15.05.2014 надавалась оцінка виключно діям ліквідатора Гриневицької І.В. щодо їх відповідності вимогам Закону про банкрутство, та не надавалась оцінка проведеним торгам від 17.01.2014,  суд першої інстанції безпідставно поклав в основу оскаржуваної ухвали від 14.12.2017 обставини, встановлені ухвалою суду від 15.05.2014 у справі №27/89б. 
15.4. Апеляційним судом залишено без задоволення клопотання Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" про застосування позовної давності з огляду на те, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, в той час, як наявні в матеріалах справи документи унеможливлюють встановлення порушення прав або охоронюваних законом інтересів ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника 
16. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, статті 20 Господарського кодексу України, та порушено норми процесуального права - статей 75, 77 ГПК України, в редакції з 15.12.2017.
17. Скаржник зазначав, що апеляційним судом в порушення пункту 4 статті 75 ГПК України, не взято до уваги обставини, що  мають преюдиціальне значення, оскільки факт наявності грубих порушень при підготовці, організації та проведенні оспорюваних торгів, встановлений в межах справи про банкрутство ЗАТ "Донецькбланкіздат" в ухвалі суду від 15.05.2014, яка набрала законної сили та є обов'язковою до виконання.
18. Скаржник доводив, що апеляційний суд вибірково підійшов до оцінки доказів (наявних копій документів в матеріалах справи), не врахувавши при цьому обставин відновлення втраченої справи №27/89б.
19. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції, в порушення вимог статті 30 Закону про банкрутство,  не надано оцінки обставинам недотримання правил про інформованість щодо проведення торгів , що є істотним порушенням організації торгів та самих торгів.    
Доводи інших учасників справи
20. Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" у відзиві на касаційну скаргу заперечувала доводи скаржника та погодилася з висновками суду апеляційної інстанцій за змістом оскаржуваного судового рішення. 
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
21. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011
Стаття 1 - арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду.
Частина 5 статті 3-1 - Арбітражний керуючий зобов'язаний: здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом. 
Частина 6 статті 3-1 - при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.
Стаття 29 - майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. 
Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів. 
Частини 1, 2, 3, 10 статті 30 - після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому, продаж майна підприємств - банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України   
22. Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, яка діяла на момент проведення спірного аукціону) 
Стаття 9. Оцінка об'єкта малої приватизації
За рішенням органів приватизації проводиться інвентаризація майна об'єкта малої приватизації в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та оцінка такого об'єкта відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.  Ціна продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, та початкова ціна об'єкта малої приватизації на аукціоні або за конкурсом встановлюється на підставі результатів його оцінки.
Стаття 15 - Інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом
Інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості: назву об'єкта приватизації, його місцезнаходження; обсяг та основну номенклатуру продукції (робіт, послуг), у тому числі експортної; кількість та склад робочих місць; баланс активів і пасивів, рентабельність за останні три роки; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об'єкт, умови користування ними; обсяги викидів та скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, утворення і розміщення відходів, стан земельної ділянки, стан природоохоронного обладнання та споруд, сплату екологічних зборів та платежів (у разі їх наявності), інші екологічні відомості; початкову ціну, умови продажу та експлуатації об'єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об'єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об'єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу; іншу інформацію, яку визначає орган приватизації.
Зазначена інформація публікується не пізніш як за 20 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, місцевих друкованих виданнях та інших виданнях, визначених органами приватизації.
Стаття 20 - аукціон, конкурс може бути припинено і об'єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з його учасників або органу приватизації у випадках, коли: не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об'єкт включено до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом. 
Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі. Заява про визнання угод недійсними подається будь-ким з учасників аукціону, конкурсу або органом приватизації у місячний строк з дати проведення аукціону, завершення конкурсу.
23. Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній з 15.12.2017
Пункт 4 статті 75 - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частина 1, 4 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не зв'язаний доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
24. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення апеляційним судом норм матеріального права - статей 29, 30 Закону про банкрутство та норм процесуального права статей 35, 43, 84 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, статей 75, 77 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017
А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги  та висновків судів
25. Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
Положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. При цьому, розпочата, до набрання чинності Закону України №4212-VI від 22.12.2011, процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.
Оскільки, процедура ліквідації введена постановою від 04.10.2011, загальний порядок продажу майна банкрута був встановлений комітетом кредиторів 28.04.2012, отже реалізація майна банкрута розпочалась до набрання чинності Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", то відповідно до пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство, до боржника застосовуються положення цього Закону в редакції, яка передувала зазначеним змінам.
26. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
27. Суд першої інстанції, взявши до уваги, як преюдиційні, обставини, встановлені ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.05.2014 у даній справі за результатами розгляду скарги на дії ліквідатора банкрута Гриневицької І.В.,  у своєму рішенні чітко та лаконічно зазначив підстави для визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута: 1) збори кредиторів від 31.12.2013, на яких прийнято рішення про зниження початкової вартості майна банкрута та про зміну торгуючої організації визнані судом неповажними, а отже, зміна торгуючої організації при проведенні спірних торгів є незаконною; 2) оголошення про проведення аукціону в друкованому засобі масової інформації 01.01.2014 здійснено з порушенням статті 15 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», оскільки газета "Субота Акцент" не є офіційним друкованим виданням державних органів приватизації та визначеним органами приватизації місцевим друкованим виданням, яке здійснює публікації про продаж майна в процедурах приватизації ; 3) ліквідатором не надано доказів повідомлення заставного кредитора в порядку частини 5 статті 3-1 Закону про банкрутство про продаж заставного майна з публічних торгів; 4) проведення аукціону за заниженою початковою вартістю, згідно звіту експерта-оцінщика, який не підтвердив свою кваліфікацію на час проведення оцінки, є порушенням процедури продажу майна з публічних торгів згідно статті 9 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» . 
Також, при розгляді даної справи не оспорювались учасниками провадження фактичні обставини проведення 17.01.2014 аукціону з продажу спірного майна та оформлення його договором купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, укладеним між ЗАТ "Донецькблакіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", складення акту приймання-передачі майна 17.01.2014 та копії зазначених документів досліджувались у судовому засіданні суддею Тарапата С.С., яка приймала ухвалу 14.12.2017 про визнання недійсним спірного аукціону (том 3, а.с. 16-21).
28. Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України, не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ за участі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, висновки суду у даній справі за результатами розгляду скарги на дії ліквідатора банкрута Гриневицької І.В. про встановлення обставин, що свідчать про наявність порушень при проведенні аукціону, зокрема, неналежність виконання арбітражним керуючим ліквідатором Гриневицькою І.В. обов'язків, покладених на неї згідно з Законом про банкрутство, щодо проведення 17.01.2014 аукціону з продажу нерухомого майна банкрута за заниженою початковою ціною, визначеної на засіданні комітету кредиторів 31.12.2013, в силу частини 3 статті 35 ГПК України повинні прийматися до уваги, як преюдиційні, та не можуть повторно оспорюватися у даній справі.
29. При цьому, очевидним є той факт, що суд апеляційної інстанції, скасувавши рішення суду першої інстанції, повинен був привести більш аргументовані доводи, аніж ті, що їх наведено судом першої інстанції у своєму рішенні. Такий висновок випливає з наведеного вище Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006. Без наведення подібних більш аргументованих доводів, аніж ті, що лягли в основу рішення суду першої інстанції, постанова Київського апеляційного господарського суду у цій справі має вважатися такою, що не спростувала висновків суду першої інстанції.
30. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком суду про те, що деякі обставини, встановлені ухвалою суду від 15.05.2014 є преюдиційними під час вирішення даного спору, проте врахування зазначених обставин можливе лише в разі наявності в матеріалах справи оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, якими заявник обґрунтовує наявність порушеного права. Наявні в матеріалах справи ксерокопії протоколу аукціону №1 від 17.01.2014 з продажу майна ЗАТ "Донецькблакіздат", договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, укладеного між ЗАТ "Донецькблакіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", акту приймання-передачі майна до договору, апеляційним судом оцінені, як неналежні та недопустимі в розумінні статей 76, 77 ГПК України.
31. Колегія суддів касаційного суду зазначає, що такий висновок апеляційного суду не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про встановлення обставин про наявність порушень процедури  проведення аукціону з продажу спірного майна, встановлених ухвалою суду 15.05.2014, зроблений без врахування того, що матеріали справи №27/89б у зв'язку з проведенням антитерористичної операції були втрачені, а при їх відновлені ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.11.2016 місцевий суд, керуючись пунктом 7.4 Постанови Пленуму ВГСУ №18 "1Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" прийняв копії документів, що збереглися у заявника (навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку). 
32. Суд зазначає, що на стадії апеляційного перегляду, який здійснювався за нормами ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, учасники провадження не оспорювали дійсності копій протоколу аукціону №1 від 17.01.2014 з продажу майна ЗАТ "Донецькблакіздат", договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014, укладеного між ЗАТ "Донецькблакіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", акту приймання-передачі майна до договору. 
Отже, відповідно до частини 1 статті 75 ГПК України такі фактичні обставини не підлягають доказуванню, з огляду на те, що вони визнаються учасниками провадження, як визнавались під час розгляду справи в суді першої інстанції при прийнятті ухвал 14.12.2017 та 15.04.2014. Отже, суд апеляційної інстанції здійснюючи перегляд справи в порядку згідно статті 269 ГПК України, повинен керуватися вимогами частини 1 статті 75, 77 ГПК України, однак приймаючи оскаржувану постанову, апеляційний суд за відсутності спору між учасниками провадження про існування фактичних обставин відчуження спірного майна боржника за наслідком проведення аукціону 17.01.2014, з порушенням норм процесуального права відмовився прийняти наявні у справі докази та дійшов помилкового висновку про їх недопустимість.
33. Суд зазначає, про те, що публікація 01.01.2014 про продаж спірного майна з аукціону, який призначено на 17.01.2014, є незаконною також з огляду на недотримання при організації аукціону 20 календарних днів з моменту публікації до моменту проведення аукціону  відповідно до статті 15 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», внаслідок чого висновки суду першої інстанції про недотримання проведення процедури продажу майна боржника з публічних торгів за Законом про банкрутство ( в зазначеній редакції) є в цілому законними та обґрунтованими.
34. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. 
Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання місцевим господарським судом покладеного на нього обов'язку щодо мотивації прийнятої ухвали, оскільки суд приділив достатньо уваги обґрунтуванням щодо розгляду доводів учасників провадження у справі про банкрутство, в цілому правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення принципів господарського судочинства при застосуванні норм процесуального права, та продемонстрував справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі, прийняв рішення з дотриманням справедливого балансу інтересів боржника, кредиторів та скаржника у даній справі про банкрутство. 
35. Разом з тим, апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, не спростував висновків суду першої інстанції про наявність порушень процедури  проведення аукціону, що призвело до реалізації майна банкрута за зниженою вартістю, допустивши при цьому вибірковість в оцінці доказів у справі. З огляду на таке, касаційний суд вважає висновки апеляційного суду такими, що здійснені з порушенням вимог статті 30 Закону про банкрутство та з порушенням вимог статей 15, 75, 76, 77, 80, 86 ГПК України, чинного з 15.12.2017, а висновки суду першої інстанції належно мотивованими та такими, що відповідають вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду справи.
А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги 
36. Доводи скаржника відповідно до пунктів 16-19 мотивувальної частини даної постанови, знайшли своє підтвердження, виходячи з висновків касаційного суду згідно з  пунктами 25-35 мотивувальної частини цієї постанови. 
Б. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
37. Відповідно до статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
38. З огляду на таке, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає правильним скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Донецької області  від 14.12.2017 у справі №27/89б.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 312, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.
2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №27/89б скасувати. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                                             
                                                                                                                   В.Г. Пєсков