ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  912/3360/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,
представників учасників справи:
позивача - державного підприємства "Олександрівське лісове господарство" (далі - ДП "Олександрівське лісове господарство") - Шишки В.Ю.,
відповідача - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) - Панової К.О.,             Пастушенка А.М.,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа" (далі - Біржа) - Лапи В.М.,
державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" (далі - ДП "Чорноліське лісове господарство") - Фільштейна В.Л.,
   товариства з додатковою відповідальністю "Інтерресурси" (далі - ТДВ "Інтерресурси") - Тертичної В.П.,                                   
  товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (далі - ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів") - Богданової М.Г.,              ОСОБА_11.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Цунамі" (далі - ТОВ "Цунамі") - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відділення
на рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2016 (суддя Макаренко Т.В.) 
та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 (колегія суддів: Кузнецова І.Л. (головуючий), судді Іванов О.Г. і Подобєд І.М.)
зі справи № 912/3360/16
за позовом ДП "Олександрівське лісове господарство" до Відділення, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Біржа, ДП "Чорноліське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси",                    ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Цунамі",
про визнання рішення недійсним,
з оголошенням перерв у судовому засіданні з 26.06 по 04.07, з 04.07 по 10.07 та з 10.07 по 17.07.2018,

ВСТАНОВИВ:
ДП "Олександрівське лісове господарство" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом (з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог) про визнання незаконними та скасування пунктів 1 та 4 рішення адміністративної колегії Відділення від 05.07.2016 № 10-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК) у частині, що стосується позивача.
Позовні вимоги мотивовано тим, що Рішення АМК є незаконним та необґрунтованим. 
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2016, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, позовні вимоги задоволено повністю.
Прийняті зі справи судові рішення з посиланням, зокрема, на приписи статті 59 Закону України від 11.01.2001 № 2210-ІІІ "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210) мотивовано неповним з'ясуванням Відділенням обставин, які мають значення для справи, недоведенням обставин, які мають значення для справи і які відповідачем визнано встановленими, та невідповідністю висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи.
Відділення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Так, згідно з доводами відповідача, викладеними у касаційній скарзі:
- жодних доказів, будь-яких розрахунково-підтверджувальних матеріалів щодо здійсненого аналізу цін, який би обґрунтовував дії продавців по зняттю лотів з аукціонних торгів по продажу необробленої деревини 09.09.2014, ні Біржа, ні ДП "Олександрівське лісове господарство", ні ДП "Чорноліське лісове господарство" у ході розслідування Відділенням справи на його вимогу не надали;
- з 50 лотів, по яких у ТОВ "Цунамі" сумарно співпадали заявки з ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів", коли ТОВ "Цунамі" було знято з торгів 09.09.2014 з причин підвищення ціни більше як на 15 % від їх початкової вартості, 23.09.2014 було продано 35 лотів (зі зміненою нумерацією) на додатковому аукціоні ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" за стартовими цінами не на конкурентних засадах;
- ДП "Олександрівське лісове господарство" та ДП "Чорноліське лісове господарство" є пов'язаними особами у розумінні статті 1 Закону № 2210, і їх пов'язаність значно спрощувала можливість узгодити свої дії;
- ДП "Олександрівське лісове господарство", ДП "Чорноліське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" були ознайомлені з визначеним Біржею Регламентом організації та проведення аукціонів - публічних біржових торгів з продажу необробленої деревини (далі - Регламент) до початку аукціонних торгів, проведених 09.09.2014, щодо можливості зняття лотів з аукціонних торгів, усунення певних покупців та проведення без їх участі додаткових торгів;
- ліцитатор Біржі зупиняв торги без проведення будь-яких консультацій з покупцями, в тому числі з ТОВ "Цунамі", які вели конкурентний торг, а ліцитатору диктували умови тільки продавці і безпідставно просили знімати лоти;  
- інші учасники аукціону, що проводився у два етапи, не вчиняли антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до усунення конкуренції та спотворення результатів аукціону;
- Відділенням визначено частку у 83,2% продукції, придбаної ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" відповідно до звіту результатів додаткового аукціону, виходячи з кількості проданої деревини ДП "Олександрівське лісове господарство", ДП "Чорноліське лісове господарство";
- у судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 07.05.2015 у справі № 912/3482/14 інтереси ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" представляв директор товариства ОСОБА_11, який одночасно представляв й інтереси Біржі, що є одним із доказів антиконкурентних узгоджених дій, зазначених у Рішенні АМК;
- при розгляді господарськими судами справ № 912/3715/14 та № 912/3482/14 не перевірялися обставини антиконкурентних узгоджених дій між організатором аукціону та його учасниками.
ДП "Олександрівське лісове господарство", ДП "Чорноліське лісове господарство" та ТДВ "Інтерресурси", кожний окремо, подали відзиви на касаційну скарги, в яких зазначили про безпідставність її доводів та просили рішення місцевого та  постанову апеляційного господарського судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.  
Подані Біржею письмові пояснення на касаційну скаргу з урахуванням приписів статей 168, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не приймаються Судом до уваги, оскільки не підписані.     
Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.
Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ДП "Олександрівське лісове господарство", Відділення, Біржі, ДП "Чорноліське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів", Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:
- Рішенням АМК:
дії Біржі, ДП "Чорноліське лісове господарство", ДП "Олександрівське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" при проведенні аукціону з продажу необробленої деревини              4 кварталу 2014 року в цілому, який проводився у два етапи: 09.09.2014 та 23.09.2014, визнано порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50, частиною першою статті 6 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до усунення конкуренції та спотворення результатів аукціону (пункт 1);
за вчинення зазначеного порушення накладено штрафи: на Біржу - у розмірі                  1 530 грн.; на ДП "Чорноліське лісове господарство" - 68 000 грн.; на ДП "Олександрівське лісове господарство" - 28 912 грн.; на ТДВ "Інтерресурси" -                       68 000 грн.; на ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" - 10 500 грн. (пункти 2, 3, 4, 5, 6 відповідно);
- Рішення АМК мотивовано тим, що:
ДП "Чорноліське лісове господарство" і ДП "Олександрівське лісове господарство" відповідно до статутів засновані на державній власності, належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і входять до сфери управління Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства та є пов'язаними особами в розумінні статті 1 Закону № 2210;
відповідно до пункту 3.1 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Держлісгоспу України від 19.02.2007 № 42 (далі - Положення), організатор аукціону (біржа) організовує та проводить аукціони відповідно до чинного законодавства та правил біржової торгівлі. Зокрема біржа розробляє регламент проведення аукціону. Регламент розроблено та затверджено Біржею 29.08.2014;
згідно з пунктом 3.1 Регламенту нікому з учасників не надаються переваги; ціни на торгах формуються вільно;
пунктом 3.10 Регламенту встановлено, що у разі відсутності заявок на один лот від двох покупців проводиться продаж одному заявникові за ціною не нижче стартової;
відповідно до пункту 3.11 Регламенту якщо бажаючих придбати лот виявляється більше одного, між учасниками проводиться конкурентний торг на збільшення ціни. Після оголошення чергової ціни ведучий називає номер картки учасника, що піднята першою, і повідомляє наступну ціну відповідного кроку торгу;     
пунктом 3.13 Регламенту встановлено, що під час торгу між учасниками у разі перевищення початкової ціни лоту більш ніж на 15 відсотків ліцитатор має право призупинити торг між учасниками та провести з ними консультації. У разі виявлення необґрунтованого підвищення ціни продавець має право зняти зазначену позицію з торгу;
аукціон з продажу необробленої деревини не є тотожним біржовим торгам у розумінні частини третьої статті 281 Господарського кодексу України, біржа як організатор аукціону при розробці і затвердженні Регламенту не наділена правом включати до його змісту норми, які не відповідають вимогам Положення, обмежують порядок вільного формування цін на аукціоні чи надають переваги деяким з учасників  аукціону щодо розміру ціни;
відповідно до пункту 1.6 Положення аукціон - це спосіб продажу необробленої деревини, за яким покупцем визнається учасник аукціону, який запропонував найвищу ціну за необроблену деревину відповідно до умов, визначених цим Положенням;
згідно з пунктом 2.9 Положення ціни на аукціоні формуються вільно; нікому з учасників аукціону переваги щодо розміру ціни не надаються; 
Біржа не мала законного права включати до змісту Регламенту цінову межу як таку, що суперечила суті аукціону, і, як наслідок, - усувати з торгів учасника, який перевищив цю межу, чим фактично була усунута подальша конкуренція між учасниками  аукціону;
згідно з відеозаписом, який ТОВ "Цунамі" додано до своєї заяви від 22.01.2015, зокрема, лоти №№ 9- 11, продавцем яких було ДП "Чорноліське лісове господарство", було знято з торгів у зв'язку з порушенням ТОВ "Цунамі" пункту 3.13 Регламенту.  При цьому ліцитатор не призупиняв торги та не проводив консультації з учасниками торгів, а відразу звертався до ДП "Чорноліське лісове господарство" щодо можливого зняття лоту з торгу, не здійснюючи при цьому кроку по торгу, називав лише стартову та кінцеву його ціну. Як свідчить відеозапис, кінцева ціна, яку називав ліцитатор по зазначених лотах, була меншою або більшою, ніж 15 % від стартової;
аукціонні торги з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 4 кварталу          2014 року не відбулися 09.09.2014 по 136 лотах з причин підвищення їх вартості більше, ніж на 15 % від їх початкової вартості, доказів необґрунтованості чого не подано;
згідно з протоколом загального аукціону з продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2014 року від 09.09.2014 у ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" сумарно співпадали заявки по 50 лотах з ТОВ "Цунамі", яке було знято з торгів з причин підвищення вартості лотів більше, ніж на 15 % від їх початкової вартості. У подальшому 35 із зазначених 50 лотів (зі зміненою нумерацією) було продано на додатковому аукціоні 23.09.2014 ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" за стартовими цінами не на конкурентних засадах. У цілому з 130 лотів, які були виставлені на аукціонні торги 23.09.2014, було знято з торгів 44 лоти, 2 лоти продано ТОВ "Цунамі" не за стартовими цінами, 84 лоти продано за стартовими цінами не на конкурентних засадах. Отже, на проведених додаткових аукціонних торгах, які відбулися 23.09.2014, з 86 лотів тільки по 2-х лотах продукція була реалізована на конкурентних засадах. Решта була реалізована відповідно до пункту 3.10 Регламенту одному учаснику за стартовою ціною. При цьому 83,2 % продукції було реалізовано ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів";
ДП "Чорноліське лісове господарство", ДП "Олександрівське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" були ознайомлені з визначеним Біржею Регламентом до початку аукціонних торгів з продажу необробленої деревини 4 кварталу 2014 року, які відбулися 09.09.2014, зокрема із можливістю зняття лотів з аукціонних торгів, усунення певних покупців та проведення без їх участі додаткових аукціонних торгів, що підтверджує узгодженість поведінки зазначених суб'єктів з метою забезпечення купівлі продукції не на конкурентних засадах.
Причиною виникнення даного судового спору стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання Рішення АМК недійсним.
Статтею 1 Закону № 2210 передбачено, що:
- економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку; монополізація - досягнення суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища;
- контроль -  вирішальний вплив однієї чи декількох пов'язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб'єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб'єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання;
- пов'язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб'єкта господарювання. Зокрема пов'язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами;
- суб'єкт господарювання - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб'єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб'єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.
Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону № 2210 порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.
Частиною першою статті 6 Закону № 2210 встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.  
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210 антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:   
- розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами;
- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.
Водночас частиною першою статті 59 Закону № 2210 встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
У свою чергу обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. 
Разом з тим попередні судові інстанції, приймаючи оскаржувані судові рішення, не врахували того, що вже сама узгоджена поведінка організатора аукціону та учасників аукціону не відповідає суті конкурсу і, безпідставно ототожнивши формальну кількість учасників аукціону та їх пропозиції із змагальністю, неправильно застосували пункт 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, внаслідок чого помилково залишили поза увагою те, що в даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів аукціону (через узгодження поведінки організатора аукціону та учасників аукціону), а докази такого спотворення Відділенням наведено в Рішенні АМК, і саме вони підлягали дослідженню та оцінці, при підтвердженні ж їх вони могли бути достатніми для висновків Відділення, викладених у Рішенні АМК.
Крім того, безпідставним є посилання апеляційного суду на пункт 8.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", оскільки Відділення кваліфікувало порушення позивача за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, а не за частиною третьою статті 6 цього Закону.
Крім цього ні місцевим, ані апеляційним господарськими судами не було досліджено преюдиціального значення (чи його відсутності) для вирішення даного судового спору судових рішень з господарських справ № 912/3482/14 та № 912/3715/14, що необхідно для повної оцінки доводів учасників судового провадження.
При цьому посилання місцевого та апеляційного господарських судів на те, що: 
- пов'язаність ДП "Чорноліське лісове господарство" та ДП "Олександрівське лісове господарство" не є підтвердженням вчинення ними антиконкурентних узгоджених дій;
- обставини прийняття учасниками аукціону участі в розробленні Біржею Регламенту та/або погодженні його умов, у тому числі умов пункту 3.13 Регламенту, Відділенням не встановлювались;
- з умовами Регламенту знайомляться абсолютно всі учасники аукціону, а обізнаність державних лісгоспів перед початком проведення торгів про цінову межу не підтверджує наявності узгоджених дій; 
- оцінка законності дій Біржі з включення до Регламенту пункту 3.13 не є підтвердженням кваліфікації дій учасників аукціону як узгоджених у розумінні положень Закону № 2210;
- не є доведеними і наведені у Рішенні АМК обставини стосовно того, що Біржа узгоджувала з лісгоспами свою поведінку із зняття лотів та усунення з торгів ТОВ "Цунамі"; 
- на аукціонних торгах 09.09.2014 лоти знімало також і ДП "Компаніївське лісове господарство",
- Рішення АМК не містить посилань на здійснення безпосередньо самим Відділенням аналізу цін, відповідно до якого визначено економічну доцільність зняття лотів з торгів чи призначення у справі економічної експертизи;
- у Рішенні АМК не наведено, які саме номери лотів, зняті з торгів 09.09.2016, були продані за стартовими цінами ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" на додатковому аукціоні 23.09.2014 не на конкурентних засадах, враховуючи, що сам відповідач доводить, що Біржею навмисно було змінено номери лотів на додатковому аукціоні;
- відсутні у Рішенні АМК дані та відомості, на підставі яких виконано Відділенням розрахунок 83,2% лісопродукції, зокрема і конкретні види останньої;
- не з'ясовувалися Відділенням і обставини участі у торгах інших осіб та інших учасників торгів з продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2014 року;
- не наведено у спірному рішенні й підстав для висновку щодо вчинення антиконкурентих узгоджених дій під час проведення торгів 09.09.2014 ДП "Чорноліське лісове господарство", ДП "Олександрівське лісове господарство", Біржею, ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" шляхом участі їх представників у судовому засіданні у справі № 912/3482/14 , яке відбулося у 2015 році, та як могли  дії вказаних осіб, здійснені у 2015 році,  вплинути  на події, що відбулися 09.09.2014, -
певною мірою є декларативними, не спростовують відповідних висновків Відділення, що ґрунтуються на встановлених ним фактичних обставинах та не враховують ні дійсного правового змісту антиконкуретних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціонів (де правове значення має сама по собі фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження організатором аукціону та його учасниками поведінки), ані меж виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України (зокрема щодо правової кваліфікації наявної події).
Отже, місцевий суд припустився неправильного застосування приписів частини першої статті 4^7 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 111^10 ГПК України є підставою для скасування судового рішення зі справи, а суд апеляційної інстанції - неправильного застосування приписів частини п'ятої статті 236 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) щодо обґрунтованості судового рішення та частини першої статті 86 цього Кодексу стосовно всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, що відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України є підставою для скасування постанови апеляційного суду зі справи. Зазначені порушення не були усунуті й судом апеляційної інстанції.
Згідно з статтею 300 ГПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням викладеного та відповідно до статті 310 ГПК України рішення і постанова з даної справи підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду. У новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, дати їм належну правову оцінку і залежно від встановленого вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.
Керуючись статтями 300, 308, 310 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити частково.
2. Рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 зі справи № 912/3360/16 скасувати.
3. Справу направити на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          Б. Львов

Суддя                                                                                                          І. Булгакова 

Суддя                                                                                                          В. Селіваненко