ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  918/561/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Сухового В.Г.
розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - Підприємець)
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017
(головуючий - суддя  Розізнана І.В., судді Грязнов В.В. і Мельник О.В.) 
у справі №    918/561/17
за позовом Підприємця
до товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" (далі - ТОВ "Пропринт") та 
товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор Альянс" (далі - ТОВ "Фавор Альянс") 
про стягнення 45 860,42 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Підприємець звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "Пропринт" та ТОВ "Фавор Альянс" про стягнення з ТОВ    "Пропринт" 40    455,42 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) та ТОВ "Фавор Альянс" 5    405 грн. боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами зобов'язання з оплати послуг з перевезення вантажу за маршрутом 63594 Хассельрот (Німеччина)    - м. Рівне вул. Фабрична, 6 (Україна), що підтверджується накладною СМR від 06.03.2017 №    544107.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 07.11.2017 (суддя - Марач    В.В.): позов задоволено частково; стягнуто з  ТОВ    "Пропринт" на користь Підприємця      36    907    грн. боргу та 1    459,52 грн. судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 (головуючий - суддя  Розізнана І.В., судді Грязнов В.В. і Мельник О.В.):  апеляційну скаргу ТОВ    "Пропринт" на рішення господарського суду Рівненської області від 07.11.17 у справі № 918/561/17 задоволено; рішення господарського суду Рівненської області від 07.11.17 у справі № 918/561/17 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ    "Пропринт" на користь Підприємця 36    907 грн. боргу; прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено; рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь Підприємця 5    405 грн. боргу; прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено; стягнуто з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь Підприємця 5    405    грн. боргу; стягнуто з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь Підприємця судовий збір за розгляд позовної заяви у сумі 1600 грн.; стягнуто з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь ТОВ    "Пропринт" судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1    760 грн.

У касаційній скарзі Підприємець, посилаючись на прийняття оскаржуваного судового рішення зі справи з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 зі справи №    918/561/17, а рішення господарського суду Рівненської області від 07.11.2017 залишити в силі.

Підприємець посилається на порушення судом апеляційної інстанцій норм статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 4, 10, 525, 526, 530, 629, 916 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 4, 9, 13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.

Підприємець вважає, що, замовивши перевезення вантажу за маршрутом 63594 Хассельрот (Німеччина)    - м.    Рівне вул.    Фабрична, 6 (Україна), отримавши зазначений вантаж від перевізника без зауважень та претензій, про що свідчить підпис та печатка в графі 24 СМR, ТОВ  "Пропринт" зобов'язане оплатити позивачу як перевізнику вартість такого перевезення.

Скаржник стверджує, що висновок господарського суду апеляційної інстанції про наявність договірних відносин між Підприємцем та ТОВ    "Фавор Альянс" щодо міжнародного перевезення є необґрунтованим, оскільки підпис та печатка ТОВ    "Фавор Альянс" на договорі надання транспортно-експедиторських послуг відсутня, акт №    1 виконаних робіт за 10.03.2017 ТОВ    "Фавор Альянс" також не підписано.

23.04.2018 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ТОВ    "Пропринт" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ТОВ    "Пропринт" просить касаційну скаргу Підприємця залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі №918/564/17 - без змін.

У відзиві ТОВ    "Пропринт" вказує на те, що:
- безпідставними є твердження скаржника щодо відсутності між Підприємцем та ТОВ    "Фавор Альянс" договірних відносин з перевезення, адже в матеріалах справи міститься договір надання транспортно-експедиторських послуг у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 01.03.2017 №    75 та заявка від 03.03.2017 №    308, в якій вміщено посилання на договір №    75 та яка підписана обома сторонами; 

- скаржник невірно тлумачить положення статей 4 та 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, оскільки відповідно до вказаної Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яку підписують дві сторони - відправник та перевізник,  в накладній ці дві сторони мають обов'язково обумовити платежі за перевезення, а тому накладна підтверджує договірні відносини саме між відправником та перевізником; 

- нормами ЦК України встановлено, що зобов'язання не створює обов'язку для третіх осіб, а у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третіх осіб права щодо боржника та (або) кредитора, отже, на підставі накладної як договору між відправником та перевізником у третьої особи - ТОВ    "Пропринт" не виникає зобов'язання щодо оплати перевезення;    

- відповідно до пункту 1.1 договору транспортної експедиції від 27.01.2017 №1-50, укладеного ТОВ    "Пропринт" та ТОВ    "Фавор Альянс", останнє взяло на себе зобов'язання організувати та виконати перевезення вантажів у міжнародному та міжміському сполученні, при цьому діючи від свого імені;  ТОВ    "Пропринт" взяло на себе зобов'язання оплатити перевезення вантажів саме перед ТОВ    "Фавор Альянс" (виконавцем), вартість послуг згідно з актом надання послуг від 10.03.2017 №32/1 у сумі 31    515 грн. оплачена ТОВ    "Пропринт" у повному обсязі та підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи.

Розгляд касаційної скарги Підприємця здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній з 15.12.2017). 

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке. 

Апеляційним господарськими судом у справі, зокрема, встановлено, що:

- 27.01.2017 ТОВ"Пропринт" (замовник) та ТОВ "Фавор Альянс" (виконавець) укладено договір транспортної експедиції №    1-50 (далі - Договір №    1-50);

- пунктом 1.1 Договору №    1-50 визначено, що цей договір регулює взаємини сторін, що виникають при транспортно-експедиційному обслуговувані під час організації та виконання перевезень вантажів у міжнародному та міжміському сполученні та розрахунки за ці перевезення. Виконавець, який діє від свого імені та за рахунок замовника, зобов'язується надати замовнику транспортно-експедиційні послуги з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів замовника автомобільним транспортом на території України та за її межами, згідно заявок замовника (далі - заявка). Замовник, у свою чергу, зобов'язується оплатити надані послуги; 

- відповідно до пункту 2 Договору №    1-50 замовник зобов`язується, зокрема, подавати заявки на перевезення вантажу, а виконавець зобов`язується, зокрема, організувати транспортування вантажу до місця призначення та видачу його одержувачу, зазначеному у товарно-транспортній накладній (СМR); 

- за пунктом 3.1 Договору №1-50 розрахунки за перевезення вантажів проводяться між сторонами згідно із заявкою, на підставі рахунка, виставленого виконавцем;

- Договір №1-50 підписаний сторонами та скріплений їх печатками; 

- на виконання умов Договору №    1-50 ТОВ "Фавор Альянс" виставило ТОВ    "Пропринт" рахунок-фактуру від 06.02.2017 №    32 на суму 31    515 грн. за надані послуги перевезення за маршрутом: 63594, Хассельрот (Німеччина) - м. Рівне, а також сторонами складено та підписано акт надання послуг 10.03.2017 №    32/1 про надання послуг перевезення за маршрутом: 63594, Хассельрот (Німеччина) - м. Рівне, розмір яких становить 31    515 грн.; 

- ТОВ "Пропринт" сплатило ТОВ "Фавор Альянс" кошти за послуги перевезення на підставі рахунка 06.02.2017 №    32 в розмірі 30    000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 30.03.2017 №    2786, від 13.04.2017 №    3078, від 17.05.2017 №    3099, від 13.06.2017 №    3255, від 16.06.2017 №    3417; 

- 01.03.2017 ТОВ "Фавор Альянс" (експедитор) та Підприємцем (перевізник) укладено договір надання транспортно-експедиторських послуг у міжнародному автомобільному сполученні та по території України №    75 (далі - Договір №    75); 

- пунктом 1.1 Договору №    75 визначено, що цей договір регулює взаємовідносини сторін щодо організації міжнародних та внутрішніх перевезень і транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) вантажів автомобільним транспортом, коли ініціатором таких перевезень є одна із сторін, що виступає за дорученням замовника (надалі експедитора), з якими вони уклали відповідні договори чи працюють за окремими дорученнями, заявками та замовленнями; 

- відповідно до пункту 2.1 Договору №    75 транспортно-експедиторські послуги виконуються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів, а також інших нормативно-правових актів (українських та міжнародних), що регулюють порядок здійснення автомобільних перевезень та надання транспортно-експедиційних послуг; 

- згідно з пунктом 2.3. Договору №    75 на кожну транспортно-експедиторську послугу оформляється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою експедитора і передається перевізнику в тому числі за допомогою факсимільного зв'язку або по електронній пошті. Замовлення (заявка) є невід'ємною частиною даного договору. Замовлення (заявки), передані по факсу чи електронній пошті, мають силу оригіналу, без обов'язкового передання їх оригіналів у майбутньому; 

- пункт 3.1 Договору №    75 визначає обов'язки експедитора, який виступає за дорученням замовника перевезення, зокрема: надавати перевізнику повну інформацію згідно з пунктами, визначеними в заявці, та інформувати не пізніше, ніж за 24 години до початку перевезення за графіком подачі транспортних засобів; забезпечувати своїми силами, в межах своїх повноважень та силами вантажовідправника і свого клієнта своєчасне, повне і правильне оформлення у встановленому порядку товарно-транспортних, товаросупроводжувальних і митних документів; 

- згідно з пунктом 4.1 Договору №  75 розмір плати за перевезення визначається за згодою сторін та вказується в транспортному замовленні (заявці) і може змінюватися за взаємною письмовою згодою сторін у залежності від зміни умов перевезення вантажу, виходячи із ситуації на транспортному ринку; 

- відповідно до пункту 4.2 Договору №  75 розрахунки між сторонами за даним договором відбуваються в безготівковому порядку, шляхом оплати експедитором, за рахунок коштів свого клієнта, виставлених перевізником рахунків протягом 30-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів наступних, оформлених належним чином, документів: рахунок на виконані послуги; оригінал СМР з підписом і печаткою вантажоодержувача та датою розвантаження зазначенням браку/недостачі, якщо вони мали місце) та митних органів (при міжнародних перевезеннях); акт виконаних робіт, договір, замовлення; копія СМР з печаткою перевізника; контрольний лист прибуття/відбуття; 

- 03.03.2017 ТОВ "Фавор Альянс" (експедитор) та Підприємцем (перевізник) була підписана заявка №    308 до договору №75 від 01.03.2017 про надання послуг з транспортування вантажу, що належить експедитору, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні за маршрутом: 63594, Хассельрот (Німеччина) - м. Рівне, вул. Фабрична, 6; вантажовідправником за перевезенням є фірма Siegfried Kraus GmbH&Co KG/ Richard J. Ruff Strabe 4, 63594 Hasselroth, адреса розвантаження: м.    Рівне, вул. Фабрична, 6; сума фрахту 1300 євро (НБУ на день вигрузки) по безготівковому розрахунку. Оплата здійснюється після вивантаження по оригіналах документів протягом 10 б.д. Дана заявка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками;

- Підприємець відповідно до вантажної накладної СМR від 06.03.2017 №    544107 здійснив перевезення за маршрутом: 63594, Хассельрот (Німеччина) - м.   Рівне, вул.    Фабрична, 6. Вантаж за вказаною вантажною накладною доставлено позивачем до місця призначення та видано         ТОВ "Пропринт" без зауважень та претензій, про що свідчить підпис та печатка останнього в графі 24 СМR;

- на виконання умов Договору №    75 Підприємець виставив ТОВ "Фавор Альянс" рахунок-фактуру від 10.03.2017 №1 на суму 36    920    грн., а також ним складено, підписано та відправлено на адресу ТОВ "Фавор Альянс" акт №    1 виконання робіт (надання послуг) за 10.03.2017 на загальну вартість 36 920 грн.

- акт №  1 виконання робіт (надання послуг) за 10.03.2017 ТОВ "Фавор Альянс" не підписано, рахунок-фактуру №1 від 10.03.2017 не оплачено;

- Підприємець звернувся до ТОВ "Пропринт" з листом, в якому: зазначив, що з невідомих йому причин ТОВ "Фавор Альянс" уникає з ним будь-яких контактів; вказав, що ним виконані зобов`язання щодо доставки вантажу та просив ТОВ "Пропринт" підтвердити факт доставки товару;

- 18.05.2017 ТОВ "Пропринт" надіслало на адресу Підприємця листа №    18/05/17-1, в якому ТОВ "Пропринт" зазначило, що на підставі акта виконаних робіт №    32/1 від 10.03.2017 ТОВ "Фавор Альянс" надало ТОВ "Пропринт" міжнародні транспортні та експедиторські послуги на загальну суму 31    515    грн., а згідно з СМR № 544107 від 06.03.2017 перевізником був Підприємець. Послуги з перевезення вантажу були виконані в повній мірі, вантаж доставлений до м. Рівне;

- 19.06.2017 Підприємець звернувся до ТОВ "Фавор Альянс" з листом, в якому позивач зазначив, що ним виконані зобов'язання щодо надання послуг перевезення згідно з Договором №75     та заявкою від 03.03.2017 №    308. Разом з тим розрахунок за надані послуги ТОВ "Фавор Альянс" не здійснило, тому позивач повторно надіслав         для підписання акт надання послуг від 10.03.2017 №1, рахунок-фактуру від 10.03.2017 №1 та СМR від 06.03.2017 №544107 для проведення розрахунку за надані послуги.

Оплату наданих Підприємцем транспортно-експедиторських послуг не було здійснено, що й стало підставою звернення позивача до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог - стягнення з         ТОВ    "Пропринт" на користь Підприємця      36    907    грн. боргу, суд першої інстанції виходив з того, що: направляючи Підприємцю заявку від 03.03.2017 №    308 на здійснення перевезення за маршрутом 63594 Хассельрот (Німеччина) - м.    Рівне вул.    Фабрична, 6 (Україна), ТОВ    "Фавор Альянс" діяло від імені та за рахунок ТОВ    "Пропринт", а тому саме ТОВ    "Пропринт" є замовником зазначеного автомобільного перевезення, і саме між останнім та Підприємцем укладено договір перевезення вантажу, що підтверджується складенням транспортної накладної; між ТОВ    "Фавор Альянс" та Підприємець ні договір перевезення вантажу, ані договір про надання експедиторських послуг не укладалися, а відтак між останніми не виникло правовідносин, наслідком яких могло би бути зобов'язання ТОВ    "Фавор Альянс" сплатити певну грошову суму Підприємцю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ    "Пропринт" на користь Підприємця 36    907    грн. боргу та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь Підприємця 5    405 грн., апеляційний господарський суд виходив з того, що: ТОВ    "Пропринт" не вступав безпосередньо з Підприємцем у будь-які правовідносини, між ними не виникло ніяких взаємних прав та обов'язків; зобов'язаною особою перед Підприємцем є ТОВ    "Фавор Альянс", яке відповідає перед ним за належне виконання своїх обов'язків за договором №    75; Підприємець належним чином виконав взяті на себе зобов`язання (доставив та передав товар без зауважень), ТОВ    "Фавор Альянс" є зобов`язаною особою за договором, яка повинна здійснити оплату наданих послуг; матеріали справи не містять доказів такої оплати; ТОВ    "Пропринт" не є стороною договору № 75; ТОВ    "Пропринт" майже повністю (недоплата становить 1    515 грн.) оплатило послуги ТОВ    "Фавор Альянс" у рамках Договору №1-50; ТОВ    "Фавор Альянс", укладаючи Договір №    1-50, діяло від свого імені; накладна СМR від 06.03.2017 №    544107 є доказом виконання Договору №    75 та не підтверджує укладення окремого договору перевезення ТОВ "Пропринт" та Підприємцем.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення заявлених позивачем сум боргу за надані транспортно-експедиторські послуги.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. 

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

Відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми міжнародного договору (стаття 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Частиною першою статті 929 ЦК України, частиною першою статті 316 ГК України та частиною першою статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Абзацом другим частини першої статті 929 ЦК України та абзацом другим частини першої статті 316 ГК України передбачено, що договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. 

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актам (частина 3 статті 929 ЦК України).

Частиною першою статті 930 ЦК України та частиною другою статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що  договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб.
Згідно з статтею 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України. 

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ    "Пропринт" та ТОВ "Фавор Альянс" укладено договір транспортної експедиції від 27.01.2017 №    1-50, умовами якого передбачено, що ТОВ "Фавор Альянс" зобов`язується організувати транспортування вантажу до місця призначення та видачу його одержувачу згідно із заявками ТОВ    "Пропринт", при цьому сторонами договору узгоджено, що ТОВ "Фавор Альянс" діє від свого імені.

Згідно з положеннями статті 908 ЦК України перевезення, зокрема, вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 

Відповідно до  частини першої статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Фавор Альянс" (експедитор) та Підприємцем (перевізник) укладено договір надання транспортно-експедиторських послуг у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 01.03.2017 №    75.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, пунктом  4.2 Договору №    75 сторонами погоджено, що розрахунки між сторонами за даним договором відбуваються в безготівковому порядку, шляхом оплати експедитором, за рахунок коштів свого клієнта, виставлених перевізником рахунків протягом 30-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, оформлених належним чином.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що організацію спірного перевезення за договором №    1-50 взяло на себе ТОВ "Фавор Альянс" (експедитор), умовами Договору №1-50 встановлено, що експедитор діє від власного імені та за умовами Договору №    75, саме на експедитора покладено обов'язок з оплати послуг перевезення перед Підприємцем, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної  інстанції та вважає обґрунтованим висновок про відсутність підстав для стягнення з   ТОВ    "Пропринт" коштів за перевезення вантажу, оскільки зобов'язаною особою перед Підприємцем є саме ТОВ    "Фавор Альянс".

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновком про наявність підстав для стягнення з ТОВ    "Фавор Альянс" на користь Підприємця сум у розмірі заявлених позовних вимог у зв'язку з тим, що останнім було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання з перевезення вантажу.

Доводи скаржника щодо відсутності договірних відносин між  ТОВ    "Фавор Альянс" та Підприємцем є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи з огляду на таке.

Згідно із статтею 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини першої статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Судом апеляційної інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що Підприємцем та ТОВ    "Фавор Альянс" підписано та скріплено печатками заявку від 03.03.2017 №    308 на надання послуг з транспортування вантажу відповідно до Договору №    75 про надання транспортно-експедиторських послуг у міжнародному автомобільному сполученні та по території України, що, в свою чергу, підтверджує наявність між ними правовідносин з приводу перевезення вантажу маршрутом 63594, Хассельрот (Німеччина) - м. Рівне, вул. Фабрична, 6, в яких ТОВ    "Фавор Альянс" є експедитором, а Підприємець - перевізником.

Твердження Підприємця про те, що замовлення перевезення вантажу та отримання зазначеного вантажу від перевізника без зауважень є підставою для сплати ТОВ    "Пропринт" вартості перевезення є необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими апеляційним господарським судом обставинами справи. 

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що накладна СМR від 06.03.2017 №    544107 слугує доказом виконання договору №    75, є обґрунтованим та не суперечить положенням  Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів. 

Доводи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного судового акта, оскільки вони зводяться до переоцінки вже оцінених судом апеляційної інстанції доказів, що перебуває поза межами розгляду справи судом касаційної інстанції, визначеними статтею 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), згідно з частиною другою якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення апеляційної інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального права, які застосовані судом з урахуванням встановлених ними фактичних обставин справи і наявних у ній доказів. 

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, витрати з оплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 зі справи №    918/561/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                            І. Булгакова

Суддя                                                                                                  В. Суховий