ПОСТАНОВА
Іменем України

22 травня 2018 року 
Київ
справа №180/500/13-а
адміністративне провадження №К/9901/1480/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області про визнання дій протиправними за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Скрипченка Поплавського В.Ю., Сафронової С.В., Чепурнова Д.В. від 13 березня 2014 року, 

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача по виплаті щомісячних страхових платежів за період з 01.12.2007 року по 01.02.2013 року у меншому розмірі ніж це передбачено законом; 
- зобов'язати відповідача здійснити виплату заборгованості по щомісячних страхових платежах за період з 01.12.2007 року по 01.02.2013 року в сумі 73857,00 грн;
- зобов'язати відповідача з 01.02.2013 року нарахувати та виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі встановленому статтею 1197 ЦК України до змін обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку та виплаті щомісячних страхових виплат, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено: визнано незаконними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку позивачу щомісячної страхової виплати з 01.12.2007 року, зобов'язано відповідача провести перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу за період з 01.12.2007 року у відповідності до статті 1197 ЦК України, з урахуванням виплачених сум та виплатити їх та в подальшому нараховувати та виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі, встановленому статтею 1197 ЦК України до зміни обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат. 
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 13 березня 2014 року апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області задоволено частково, постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема:
- визнано протиправними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру щомісячних страхових виплат починаючи з 13.02.2013 року;
- зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок щомісячних страхових виплат починаючи з 13.02.2013 року у відповідності до положень статті 1197 ЦК України до зміни обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат, та забезпечити виплату коштів з урахуванням сум отриманих в зазначений період.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційної скарги, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок стосовно періоду за який повинен бути здійснений перерахунок щомісячних страхових виплат у відповідності до положень статті 1197 ЦК України.
Так, позивач отримував страхові виплати у розмірі, визначеному рішенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці № 90 від 14.12.2007 року. Дане рішення позивач не оскаржував, отже погоджувався з розміром виплат, які йому проводились.
Із заявою про перерахунок розміру страхових виплат позивач звернувся до Фонду лише 13 лютого 2013 року, отже саме з цього часу відповідач повинен здійснити позивачу перерахунок щомісячних страхових виплат у відповідності до положень статті 1197 ЦК України.
Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області» звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та задовольнити адміністративний позов.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови, допущено порушення норм чинного законодавства, зокрема, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції застосовано до спірних правовідносин норми Цивільного кодексу України, які регулюють інші правовідносини, а саме відшкодування шкоди потерпілому винною особою.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року справу допущено до перегляду Верховними Судом України.
Постановою Верховного Суду України від 03 лютого 2015 року у справі № 21-574а14 заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області задоволено, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд.
Задовольняючи заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області Верховний Суд України виходив з того, що до виниклих правовідносин слід застосувати норму статті 34 Закону України №1105-ХІV як спеціального, без субсидіарного (додаткового) застосування правила, наведеного в абзаці другому частини першої статті 1197 ЦК України.
На підставі розпорядження керівника апарату Вищого адміністративного суду України від 08.11.2016 року за № 1155 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв'язку із ухваленням Верховною Радою України постанови «Про звільнення суддів»  від 08 вересня 2016 року №1513-VІІІ щодо звільнення з посади судді Вищого адміністративного суду України Амєліна С.Є. (головуючого по справі).
Згідно протоколу повторного автоматизований розподіл судових справ від 21 вересня 2017 року справу передано на розгляд головуючому судді Стародубу О.П.
Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.
У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, КАС України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Верховного Суду Берназюка Я.О.
Ухвалою Верховного Суду у складі-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.В. від 04.01.2018 року прийнято до свого провадження касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання дій протиправними.
Від ОСОБА_2 у встановлений касаційним судом термін (до 01 березня 2018 року) відзиву на касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області не надходило, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.
Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час виконання своїх трудових обов'язків ОСОБА_2 отримав виробничу травму, що підтверджується висновком МСЕК від 12.11.2007 року, яким йому встановлено втрату працездатності 45 %.
Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці № 90 від 14.12.2007 року позивачу було призначено щомісячні страхові виплати. Розмір страхової виплати розраховано з середньої заробітної плати, яку позивач отримував до настання страхового випадку.
13 лютого 2013 року позивач звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці із заявою про перерахунок суми страхової виплати з урахуванням положень статті 1197 ЦК України.
Листом № 9/02-20 від 22.02.2013 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Дніпропетровського  апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року не відповідає, а вимоги касаційної скарги є прийнятними з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1105-XIV законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ "Про охорону праці" та інших нормативно-правових актів.
Правове регулювання страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання за своїм завданням та сферою дії є дещо відмінним від правового регулювання цивільно-правових відносин у цілому.
Це підтверджується тим, що згідно з частиною другою статті 999 ЦК до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Частиною першою статті 34 Закону № 1105-XIV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Водночас відповідно до частини першої статті 1197 ЦК розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. 
Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати норми статті 34 Закону № 1105-XIV як спеціального, без субсидіарного (додаткового) застосування правила, наведеного в абзаці другому частини першої статті 1197 ЦК.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25 листопада 2014 року у справі № 21-503а14.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню, як таке, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області задовольнити.
Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області про визнання дій протиправними відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                             Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                         М.І. Гриців 
                                                                                          Н.В. Коваленко