ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  922/923/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлоудсистем" (далі - ТОВ "Укрлоудсистем")
на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2017 (суддя Присяжнюк   О.О.),
та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 (колегія суддів: Істоміна О.А. (головуючий), судді Білецька А.М., Гребенюк Н.В.)
за позовом приватного акціонерного товариства "Проектний та науково-дослідний інститут "Харківський ПромбудНДІпроект" (далі - Інститут) 
до ТОВ "Укрлоудсистем", 
     товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (далі - ТОВ "Альянс")
про стягнення 106 295,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:
Інститут звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ   "Укрлоудсистем" та ТОВ "Альянс" про стягнення з першого відповідача 90   108,00   грн. заборгованості за договором на створення (передачу) науково-технічної продукції від 11.03.2009 № 143-029 (далі - Договір), 10 645,09 грн. пені за період з 13.11.2016 по 15.04.2017, 4 401,36 грн. інфляційних втрат, а також про стягнення солідарно з обох відповідачів 1 140,55 грн. 3 % річних за період з 13.11.2016 по 15.04.2017 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 06.04.2017).
Позовна заява з посиланням на приписи статей 526, 530, 553, 554, 625, 629, 837, 853 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) мотивована порушенням ТОВ "Укрлоудсистем" умов укладеного сторонами Договору в частині здійснення остаточної оплати за виконані Інститутом роботи зі створення (передачі) науково-технічної продукції. Згідно з договором поруки від 23.06.2015 № 143-029/П (далі - Договір поруки), укладеним Інститутом і ТОВ "Альянс", останнє поручилося виконати обов'язок ТОВ "Укрлоудсистем" зі сплати 3 % річних у разі неналежного виконання ним своїх грошових зобов'язань за Договором.
Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2017, позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Укрлоудсистем" на користь Інституту 90 108,00 грн. основної заборгованості, 10 575,96 грн. пені та 4 401,36 грн. інфляційних втрат; стягнуто солідарно з ТОВ "Укрлоудсистем" і ТОВ "Альянс" на користь Інституту 1 133,13 грн. 3 % річних; у частині позовних вимог про стягнення 69,13 грн. пені та 7,42 грн. 3 % річних відмовлено.
Судові рішення обґрунтовано доведеністю обставин неналежного виконання ТОВ   "Укрлоудсистем" своїх грошових зобов'язань за наслідками отримання від Інституту результатів погоджених у Договорі робіт. Часткову відмову в стягненні пені і 3 % річних обумовлено наявністю помилок у їх розрахунку. Водночас судами відмовлено в застосуванні позовної давності, про яке заявлено ТОВ "Укрлоудсистем" у запереченнях на позов, оскільки, за висновками судів обох інстанцій, звернення з цим позовом відбулося в межах позовної давності.
Товариство у касаційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2017 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Касаційну скаргу обґрунтовано, з посиланнями на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків судів встановленим обставинам справи. За твердженнями скаржника, суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані судові рішення, надали неправильну оцінку окремим доказам у справі, а також не врахували обставин стосовно того, що:
-   Інститутом не доведено належної і своєчасної передачі ТОВ   "Укрлоудсистем" результатів робіт - "Пропозицій щодо формування схеми впорядкування нафтогазоперевалювального комплексу в промрайоні "Пересип" у м. Одеса";
-   у поштовому відправленні від 02.11.2016 № 01-306 замість належним чином оформлених пропозицій містилася лише ксерокопія проекту (прошивки-книги) таких пропозицій, без оригінальних печаток і підписів розробників проекту, про що працівниками ТОВ   "Укрлоудсистем" було складено акт відкриття поштового пакету, який суди помилково визнали неналежним доказом у справі;
-   податкова накладна від 19.10.2016 № 10, складена та зареєстрована Інститутом за результатами здійснення господарської операції, не була прийнята ТОВ   "Укрлоудсистем", не враховувалася при формуванні податкового кредиту підприємства, а тому не є належним доказом у справі;
-   остаточне виконання робіт відбулося із значним простроченням, оскільки сторонами у Договорі було погоджено передачу роботи у 2010-2011 роках, а фактичне закінчення виконання робіт відбулося лише у 2016 році, що свідчить про сплив позовної давності.
Інститут подав відзив на касаційну скаргу ТОВ "Укрлоудсистем", в якому зазначив про безпідставність її доводів та обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій і просив касаційну скаргу залишити без задоволення.
Від ТОВ "Альянс" відзив на касаційну скаргу не надходив.
Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:
- 11.03.2009 закритим акціонерним товариством "Проектний та науково-дослідний інститут "Харківський ПромбудНДІпроект", правонаступником якого є Інститут (виконавець), та ТОВ   "Укрлоудсистем" (замовник) укладено Договір за умовами якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання робіт - "Пропозицій щодо формування схеми впорядкування нафтогазоперевалочного комплексу в промрайоні "Пересип" в м. Одеса", з урахуванням вимог Генерального плану м.   Одеса. Зміст та строки виконання робіт визначаються додатками № 1, 2, 3, що складають невід'ємну частину Договору;
- відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору за виконану науково-технічну продукцію замовник перераховує виконавцю згідно з протоколом про договірну ціну (додаток № 1 до Договору) 150 180,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 30 036,00 грн., всього до сплати - 180   216,00 грн. Оплата здійснюється з авансовим платежем у розмірі 50 % продовж 5 днів після підписання цього Договору;
-   за приписами пунктів 3.1-3.4 Договору передача оформленої в установленому порядку документації за Договором здійснюється супровідними документами виконавця. При завершенні робіт виконавець передає замовнику акт приймання-передачі науково-технічної продукції з доданим до нього комплектом документації, передбаченої технічним завданням та умовами Договору. Замовник протягом 5 днів з дня отримання акта приймання-передачі науково-технічної продукції зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. У разі мотивованої відмови замовника від приймання виконаних виконавцем робіт сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідним доробок, строками їх виправлення та іншими положеннями;
-   за недотримання строків оплати, визначених в розділі 2 Договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплачених робіт за кожен день прострочення. У разі несвоєчасного надання вихідних даних замовником або ненадходження на поточний рахунок виконавця передоплати в сумі або строки, передбачені в розділі 2 Договору, строк здачі робіт та строк дії Договору відсуваються на кількість днів затримки (пункти 4.3, 4.4 Договору);
-   сторонами двічі змінювався строк виконання робіт, зокрема, додатковою угодою від 25.06.2009 №   1 внесено зміни у додаток № 2 "Календарний план робіт" до Договору та визначено строком закінчення виконання робіт 30.10.2009, а додатковою угодою від 06.11.2009 № 2 внесено зміни у додаток № 2 "Календарний план робіт" до Договору та визначено строком закінчення виконання робіт - 19.02.2010;
- у   пункті 8.1 Договору передбачено, що датою фактичного закінчення робіт є дата підписання замовником акта здачі-приймання науково-технічної продукції (у відповідності з пунктами 3.3, 4.4 цього Договору);
-   на виконання умов Договору 29.04.2009 ТОВ "Укрлоудсистем" перерахувало на рахунок Інституту аванс за виконання робіт у розмірі 90 108,00 грн.;
-   23.06.2015 Інститутом (кредитор) та ТОВ "Альянс" (поручитель) укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язку ТОВ "Укрлоудсистем" (боржника) зі сплати процентів у вигляді 3 % річних від простроченої суми у разі прострочення боржником оплати вартості робіт зі створення (передачі) науково-технічної продукції за Договором;
-   згідно з пунктом 5.1 Договору поруки боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором за сплату процентів у вигляді 3% річних від простроченої суми у випадку прострочення боржником оплати робіт зі створення (передачі) науково-технічної продукції за Договором;
-   26.08.2016 ТОВ "Урлоудсистем" направило Інституту листа № 190/П-16 з актом звірки взаємних розрахунків за Договором та пропозицією підписати акт звірки взаємних розрахунків станом на 22.08.2016;
- 19.10.2016 Інститутом складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 на суму 90 108,00 грн., що підтверджується повідомленням про доставку податкової накладної від 19.10.2016 №   10,  квитанцією від 01.11.2016 про доставку та прийняття податкової накладної від 19.10.2016 №   10 (реєстраційний номер документа 9205687346);
-   02.11.2016 Інститут направив на адресу ТОВ "Укрлоудсистем" листа №   01-306 з додатками, в якому містилися: "Пропозиції щодо формування схеми впорядкування нефтегазоперевалочного комплексу в Промрайоні "Пересип" в м. Одеса" - 1 книга на 41 арк.; копія протоколу наради від 26.07.2011 в управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради за участю виконавця на 2   арк.; акт приймання-передачі науково-технічної продукції від 19.10.2016 № ОУ-0000118 за Договором на 2 арк.; акт звірки взаємних розрахунків за Договором станом на 31.10.2016 на 2 арк.; рахунок-фактура від 31.10.2016 №   СФ-0000072 на 1 арк., а також пропозиція підписати та повернути на адресу Інституту акт приймання-передачі науково-технічної продукції, акт звірки взаємних розрахунків за Договором станом на 31.10.2016 та здійснити остаточний розрахунок за Договором шляхом сплати на поточний рахунок Інституту грошових коштів у сумі 90 108,00 грн.;
-   відправлення зазначеного листа на адресу ТОВ "Укрлоудсистем" підтверджується фіскальним чеком Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 03.11.2016 щодо поштового відправлення № 6100133221944 з описом вкладення у цінний лист від 03.11.2016. Відповіді на цей лист ТОВ "Укрлоудсистем" не надало, підписані акти приймання-передачі науково-технічної продукції на адресу Інституту не повернуло, залишок вартості робіт не оплатило, хоча факт отримання 08.11.2016 поштового відправлення зі штрихкодованим ідентифікатором № 6100133221944 представником ТОВ "Укрлоудсистем" підтверджується даними УДППЗ "Укрпошта", що містяться на офіційному сайті підприємства поштового зв'язку http://services.ukrposhta.ua, крім того, отримання листа не заперечується першим відповідачем;
-   16.02.2017 Інститут звернувся до ТОВ "Укрлоудсистем" з листом-вимогою          №   01-75  про сплату заборгованості за Договором з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3   % річних, який було залишено останнім без відповіді та задоволення.
Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для стягнення з замовника на користь виконавця суми основної заборгованості за виконані роботи, штрафних санкцій та інфляційних втрат, а також стягнення солідарно з замовника та поручителя 3 % річних.
За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статі 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.
Згідно з частиною першою статті 894 ЦК України виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.
Замовник за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов'язаний, зокрема, прийняти виконані роботи та оплатити їх (пункт 3 частини першої статті 898 ЦК України).
Судами попередніх інстанцій за результатами дослідження поданих сторонами доказів у їх сукупності з'ясовано, що погоджені у Договорі роботи (створення науково-технічної продукції) виконані Інститутом у повному обсязі, і їх результати разом з актом приймання-передачі виконаних робіт були направлені на адресу ТОВ "Укрлоудсистем" листом від 02.11.2016 № 01-306. Натомість ТОВ "Укрлоудсистем" акт приймання-передачі науково-технічної продукції не підписало, на адресу Інституту його не повернуло, залишок вартості робіт не оплатило. Будь-яких зауважень до результатів виконаної роботи ТОВ   "Укрлоудсистем" не висловило, своїм правом відмовитись від прийняття робіт в порядку, визначеному пунктом 3.3 Договору та статтею 615 ЦК України, не скористалось.
За приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За таких обставин справи суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що дії ТОВ   "Укрлоудсистем" свідчать про фактичне прийняття цих робіт, у зв'язку з чим вони підлягають оплаті на суму заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 90 108,00 грн., яка є нормативно та документально доведеною.
У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За порушення виконання грошових зобов'язань за Договором Інститутом заявлено до стягнення з ТОВ "Укрлоудсистем" пеню за період з 13.11.2016 по 15.04.2017 на підставі пункту 4.3 Договору та інфляційні втрати, а також заявлено до стягнення солідарно з ТОВ "Укрлоудсистем" та ТОВ "Альянс" 3 % річних.
За результатами проведеного перерахунку заявлених до стягнення сум, судами попередніх інстанцій встановлено, що розрахунок пені та 3 % річних є неправильним. З ТОВ "Укрлоудсистем" на користь Інституту підлягають стягненню пеня у розмірі 10 575,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 401,36 грн. та солідарно з ТОВ   "Укрлоудсистем" та ТОВ "Альянс" - 3 % річних у розмірі 1 133,13 грн.
За таких обставин місцевий та апеляційний господарські суди, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дали необхідну оцінку, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, навівши в судових рішеннях зі справи необхідне мотивування, встановивши факти прийняття ТОВ   "Укрлоудсистем" виконаних Інститутом робіт за Договором, наявності заборгованості за виконані роботи, дійшли правильних висновків стосовно обґрунтованості заявленого позову, а тому й правомірно задовольнили його в частині підтверджених за результатами правильного перерахунку сум.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на них. Так, посилання ТОВ   "Укрлоудсистем" на те, що судами попередніх інстанцій надано неправильну оцінку окремим доказам у справі фактично зводяться до їх переоцінки та безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Твердження ТОВ "Укрлоудсистем" у касаційній скарзі про те, що остаточне виконання робіт відбулося зі значним простроченням не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про фактичне прийняття цих робіт та необхідність у зв'язку з цим їх оплати.
Судами попередніх інстанцій також правомірно відхилено доводи ТОВ   "Укрлоудсистем" про пропуск Інститутом трирічної позовної давності. Як вірно зазначили суди, умовами Договору (пункти 3.3, 8.1) передбачено обов'язок замовника оплатити виконані роботи з моменту остаточної їх здачі, а тому перебіг строку виконання замовником свого обов'язку з оплати робіт починається після спливу 5-ти днів з моменту одержання акта приймання-передачі робіт від 19.10.2016 (одержаний замовником 08.11.2016), тобто з 14.11.2016.
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги ТОВ   "Укрлоудсистем" без задоволення, а оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У зв'язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи те, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, пов'язаних з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 зі справи                     №   922/923/17 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлоудсистем" - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                  Б. Львов

Суддя                                                                                                                  І. Булгакова

Суддя                                                                                                            В. Селіваненко