ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року 
м. Київ
Справа №  910/8433/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації"
на постанову Київського апеляційного господарського суду  від 22.11.2017
(головуючий - Ткаченко Б.О., судді - Зеленін В.О., Мартюк А.І.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017
(суддя Головіна К.І.)
у справі № 910/8433/17 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К."
про стягнення 640  000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (далі - ТОВ "ФК "Європейське бюро реструктуризації", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" (далі - ТОВ "АВ Фармація", відповідач) про стягнення 659 647, 64 грн.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач, як новий кредитор на підставі договору про надання послуг факторингу №Ф230317/5 від 23.03.2017, укладеного з первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (далі - ТОВ "Фрам Ко", третя особа-1), посилається на порушення відповідачем (боржником) умов договору поставки №2833 від 17.03.2015 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару. 

1.3. Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 640 000,00 грн, оскільки частина боргу - у сумі 19 647,64 грн була сплачена відповідачем первісному кредитору - ТОВ "Фрам Ко". Вказана заява прийнята судом до розгляду. 

2. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. 17 березня 2015 року між ТОВ "Фрам Ко" та ТОВ   "АВ Фармація" укладено договір поставки товару № 2833 (далі - Основний договір поставки), за умовами якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

2.2. На виконання умов Основного договору поставки ТОВ "Фрам Ко" у період з 28.02.2017   по 21.03.2017 передало ТОВ "АВ Фармація" товар загальною вартістю 659  647,64 грн, що підтверджується поясненнями сторін та товарно-транспортними накладними за вказаний період.

Відповідно до п. 4.1 Основного договору поставки строк оплати товару, сума кожної поставки вказуються в накладних. 

Всі накладні містять строк оплати товару протягом 28 днів з моменту його одержання.

Суди встановили, що враховуючи строк оплати, зазначений у товарно-транспортних накладних, кінцевою датою оплати, з урахуванням вихідних днів, є 10.04.2017.

2.3. 23 березня 2017 року між ТОВ "ФК "ЄБР" та ТОВ   "Фрам Ко" укладений договір про надання послуги факторингу №Ф230317/5 (далі - Договір факторингу). 

За умовами Договору факторингу фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 659  647,64 грн у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право вимоги за договором поставки №   2833 від 17.03.2015  до  ТОВ "АВ Фармація" (боржник) в розмірі 659  647,64 грн.

Згідно з п.   2.1 Договору факторингу винагорода фактора дорівнює 5% від суми відступленої грошової вимоги, визначеної у п.   1.1 договору. Фактор сплачує клієнтові у строк до 01.07.2017 грошові кошти в сумі 626  665,25   грн шляхом перерахування на його банківський рахунок.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору факторингу фактор має право вимагати від клієнта відступлення йому вимоги в передбачені додатком №   1 до цього договору порядку і строки та не перераховувати клієнту кошти до виконання останнім обов'язку щодо відступлення фактору вимоги.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору факторингу встановлено, що він вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності). Строк цього договору складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.   6.1 договору і закінчується 23.03.2018.

Додатком №   1 до Договору факторингу сторони погодили перелік вимог, які передаються фактору за ним, а у додатку № 2 - визначили, що вимоги за договором факторингу передаються фактору у строк в 5 робочих днів з дати підписання договору.

2.4. З огляду на зазначене, ТОВ "ФК "ЄБР" вважає, що до нього, як нового кредитора, на підставі Договору факторингу №   Ф230317/5 від 23.03.2017 перейшло право вимагати від боржника - ТОВ "АВ Фармація" належного виконання всіх зобов'язань за Договором поставки №   2833 від 17.03.2015  (Основним договором поставки) щодо оплати вартості поставленого товару.

2.5. Листом від   10.05.2017 ТОВ "ФК "ЄБР" звернулося до ТОВ "АВ Фармація" з повідомленням про відступлення права грошової вимоги факторові та просило сплатити заборгованість у триденний строк з дати отримання даного повідомлення. ТОВ "ФК "ЄБР" посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару за Основним договором поставки, поставленим первісним кредитором - ТОВ "Фрам Ко". 

Невиконання ТОВ "АВ Фармація" зазначеної вимоги  і стало підставою для виникнення спору у цій справі.

2.6. Разом з тим, суди встановили також такі фактичні обставини.

2.6.1. 02 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЦ "М.Т.К." (далі - постачальник, третя особа-2, ТОВ "МЦ "М.Т.К.") та ТОВ   "Фрам Ко" як покупцем, укладено Договір поставки № 4/17 від 02.01.2017.

За умовами Договору поставки №   4/17 від 02.01.2017 ТОВ "МЦ "М.Т.К." зобов'язується поставити та передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні засоби у кількості, асортименті і по цінах згідно з накладними, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно з наданими доказами та поясненнями, заборгованість ТОВ "Фрам Ко", що не заперечується останнім, за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017 перед ТОВ "МЦ "М.Т.К." станом на 14.04.2017   складає 7  654  172,37 грн, що підтверджується, зокрема, актом звірки, підписаним та скріпленим печатками сторін.

2.6.2. 27 березня 2017 року між ТОВ "МЦ "М.Т.К." (далі - постачальник, кредитор) та ТОВ "АВ Фармація" (далі - поручитель) укладено договір поруки (далі - Договір поруки), предметом якого є забезпечення виконання зобов'язань за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017.

За умовами Договору поруки ТОВ "АВ Фармація", як поручитель, зобов'язується відповідати перед ТОВ   "МЦ "М.Т.К.", як кредитором, за виконання ТОВ "Фрам Ко", як покупцем, своїх зобов'язань за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017 року в сумі 640  000,00   грн.

2.6.3. ТОВ "Фрам Ко" взяті на себе зобов'язання за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017   щодо оплати вартості поставленого товару не виконало, внаслідок чого виникла заборгованість у вказаній сумі.

2.6.4. ТОВ   "МЦ "М.Т.К.", як кредитор, звернулося з вимогою від 14.04.2017 № 02-272/2 до ТОВ "АВ Фармація", як поручителя, про сплату заборгованості ТОВ "Фрам Ко", як боржника, за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017, вимога за яким настала.

Заборгованість у розмірі 640  000,00 грн виникла на підставі видаткових накладних за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017.

2.6.5. 21 квітня 2017 року на підставі вимоги ТОВ   "МЦ "М.Т.К." ТОВ "АВ Фармація" як поручитель погасив заборгованість боржника - ТОВ "Фрам Ко" за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017   на користь ТОВ "МЦ "М.Т.К." у сумі 640  000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №   3682 від 21.04.2017. 

2.6.6. 21 квітня 2017 року ТОВ "МЦ "М.Т.К." передало, а ТОВ "АВ Фармація" отримало документи, які підтверджують вимогу до боржника - ТОВ "Фрам Ко" та її виконання поручителем, про що свідчить акт приймання-передачі документів від 21.04.2017.
З моменту оплати ТОВ "АВ Фармація", як поручителем, заборгованості ТОВ   "Фрам Ко", як боржника, та отримання відповідних документів, до поручителя перейшли права кредитора та відповідно право вимоги на сплачену ним суму - 640  000,00 грн.

Таким чином, виникла ситуація, коли ТОВ "Фрам Ко" є кредитором ТОВ   "АВ Фармація" за Договором поставки №   2833 від 17.03.2015   (Основним договором поставки) на суму 659  647,64 грн, а ТОВ "АВ Фармація" є кредитором ТОВ "Фрам Ко" за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017   на суму 640  000,00 грн.

2.6.7. 24 квітня 2017 року ТОВ "АВ Фармація" звернулося до ТОВ "Фрам Ко" із заявою №21-04/17 від 21.04.2017 про припинення зобов'язань за Договором поставки №2833 від 17.03.2015   (Основним договором поставки) на суму 640  000,00 грн шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями, які виникли у ТОВ "Фрам Ко" перед ТОВ   "АВ Фармація" за іншим Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017 на суму 640  000,00 грн. 

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року у позові відмовлено повністю.

3.2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 залишено без змін. 

3.3. Судові рішення мотивовані тим, що заборгованість відповідача за Основним договором поставки є припиненою, у зв'язку  з проведенням взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, про який йшла мова у п.2.6.7 цієї постанови. Оплата решти заборгованості у сумі 19  647,64 грн на користь ТОВ "Фрам Ко" відбулася 26.04.2017.

3.4. Лист ТОВ "АВ Фармація" про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 640  000,00   грн отримано ТОВ "Фрам Ко" 27.04.2017, а ТОВ "ФК "ЄБР", як фактором, направлено свою вимогу від 10.05.2017  ТОВ "АВ Фармація" лише 11.05.2017  , тобто після виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору. У зв'язку з цим суди дійшли висновку, що виконання відбулось на користь належного кредитора, оскільки боржник не був обізнаний про відступлення права вимоги на користь нового кредитора.

3.5. Судами відхилено доводи позивача про те, що відповідно до п. 8.2 Договору поставки №   4/17 від 02.01.2017 ТОВ   "МЦ "М.Т.К." було заборонено здійснювати відступлення права вимоги без згоди іншої сторони, оскільки в даному випадку у ТОВ "АВ Фармація" виникли регресні зобов'язання за виконаним ним Договором поруки. Тоді як укладання Договору поруки є забезпеченням виконання основного зобов'язання, а не відступленням права вимоги. Тобто передання прав та обов'язків за Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017  , якими б порушувалися вимоги п. 8.2 Договору поставки №   4/17 від 02.01.2017, не здійснювалося.

3.6. З підстави необґрунтованості та недоведеності відхилено також доводи про спірність суми заборгованості, яка була зарахована. 

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

4.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та рішенням, ТОВ "ФК "Європейське бюро реструктуризації" звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

4.2. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій в порушення ст.ст.32-34, 43 Господарського процесуального кодексу України не було враховано всі фактичні обставини справи, невірно застосовано норми матеріального права, що регулюють відносини поставки, факторингу та виконання зобов'язань (ст.ст.510, 512, 526, 1077-1082 ЦК України), а також норми ст.ст. 512, 516, 601 ЦК України, що регулюють спірні відносини в частині доводів ТОВ "АВ "Фармація". 

4.3. Скаржник наполягає на тому, що факт зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "АВ "Фармація" та ТОВ "Фрам Ко" відсутній. На момент вчинення (складання) ТОВ "АВ "Фармація" заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, ТОВ "Фрам Ко" вже не було кредитором за Договором поставки товару №2833 від 17.03.2015 (Основним договором поставки), оскільки 23.03.2017 на підставі Договору факторингу відступило своє право вимоги належного виконання ТОВ "АВ Фармація" грошового зобов'язання за цим договором на користь позивача. Зазначена обставина, на думку скаржника, є достатньою умовою, яка підтверджує, що не відбулося виконання зобов'язань ТОВ "АВ Фармація" за Основним договором поставки з підстав їх зарахування за зустрічними зобов'язаннями за Договором поставки від 02.01.2017 №4/17 на суму 640  000,00 грн. 

4.4. Скаржник також вважає, що п. 8.2 договору поставки №4/17 від 02.01.2017 встановлював заборону передавати свої права за договором третім особам, в той час як укладення Договору поруки суперечить вказаному пункту договору, оскільки породило передачу прав кредитора за вказаним договором постачання від ТОВ "МЦ "М.Т.К." до відповідача у цій справі.

4.5. ТОВ "ФК "Європейське бюро реструктуризації" подано суду касаційної інстанції додаткові пояснення, у яких скаржник повторно просить судові акти попередніх інстанцій скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову. До пояснень додано висновок науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України, який долучено судом касаційної інстанції до матеріалів справи.

4.6. ТОВ "АВ "Фармація" та ТОВ "МЦ "М.Т.К." подано відзиви на касаційну скаргу  ТОВ "ФК "Європейське бюро реструктуризації", у яких вони просять відмовити скаржнику у задоволенні касаційної скарги. залишивши без змін судові рішення, що оскаржуються.

Загалом позиція відповідача та третьої особи-2  та доводи, якими обґрунтовані відзиви, співпадають з висновками судів попередніх інстанцій, судові рішення яких ТОВ "АВ "Фармація" та ТОВ "МЦ "М.Т.К." просять залишити без змін. 

4.7. Крім того, обґрунтованість та правильність позиції судів попередніх інстанцій та їх доводів, ТОВ "АВ "Фармація" та ТОВ "МЦ "М.Т.К." доводять існуючою судовою практику у спорах з подібними правовідносинами, поданою до суду касаційної інстанції супровідними листами.  

4.8. Склад судової колегії було змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.03.2018 у зв'язку з відпусткою судді Мамалуя О.О. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.1.2. За приписами частини 2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Щодо суті касаційної скарги

5.2.1. Предметом спору у справі є вимоги ТОВ "ФК "Європейське бюро реструктуризації" (фактор) до ТОВ "АВ Фармація" про стягнення заборгованості за Основним договором поставки на підставі договору про надання послуг факторингу №Ф230317/5 від 23.03.2017. 

5.2.2. Згідно з ст. 1077 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1085 ЦК України якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

В зазначеній статті закріплено правило, яке випливає зі ст. 603 ЦК України та закріплює право боржника пред'явити зустрічні вимоги, які виникли у нього до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

5.2.3. Згідно з ст. 603 ЦК України у разі заміни кредитора боржник має право пред'явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора. У разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред'явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.  

5.2.4. Частиною 2 ст. 516 ЦК України передбачено загальне правило, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом з тим, положення статті 1082 ЦК України, які є спеціальними щодо договору факторингу, визначають обов'язок боржника здійснити платіж факторові за наявності умови, що він одержав від клієнта або від фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 

Отже, до отримання повідомлення про відступлення прав вимоги за договором факторингу, боржник не може бути обмежений у виконанні своїх зобов'язань перед кредитором (клієнтом за договором факторингу), оскільки йому нічого невідомо про укладення такого договору. 

Ризик настання негативних наслідків для фактора за період між укладенням договору факторингу та повідомленням боржника про його укладення з вимогою про сплату боргу факторові законодавцем покладається на фактора. 

5.2.5. Як зазначено у п.2.6.7 постанови, 24 квітня 2017 року ТОВ "АВ Фармація" звернулося до ТОВ "Фрам Ко" із заявою №21-04/17 від 21.04.2017 про припинення зобов'язань за Договором поставки №2833 від 17.03.2015   (Основним договором поставки) на суму 640  000,00 грн шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями, які виникли у ТОВ "Фрам Ко" перед ТОВ   "АВ Фармація" за іншим Договором поставки №   4/17 від 02.01.2017 на суму 640  000,00 грн. 

Зазначена одностороння угода - заява про зарахування зустрічних однорідних вимог не оскаржена та не визнана недійсною у встановленому чинним законодавством України порядку. 

Водночас, ТОВ "ФК "ЄБР" лише 11.05.2017 направило повідомлення ТОВ "АВ Фармація" про відступлення права грошової вимоги за Договором поставки №   2833 від 17.03.2015 (Основним договором поставки). Тобто ТОВ "АВ Фармація"  виконало свій обов'язок з оплати товару за Основним договором поставки до направлення йому повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу. 

5.2.6. Таким чином, суди дійшли правильних висновків у справі про те, що зобов'язання відповідача з оплати товару за Основним договором поставки припинилося на підставі статті 601 Цивільного кодексу України та статті 203 Господарського кодексу України зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яка була пред'явлена відповідачем первісному кредитору - ТОВ "Фрам Ко" до моменту отримання повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за договором поставки.

Протилежні доводи скаржника не приймаються до уваги судом касаційної інстанції з підстави їх помилковості. 

5.2.7. Доводи касаційної скарги про те, що укладення між ТОВ МЦ "М.Т.К." та ТОВ "Центральна Фармацевтична компанія" договору поруки 27.03.2017 суперечить п.  8.2 договору постачання №4/17 від 02.11.2017 відхиляються судом касаційної інстанції як безпідставні, оскільки вказаний пункт договору встановлює заборону сторонам передавати свої права за ним іншим особам без письмової згоди іншої сторони.

Водночас відступлення права вимоги та виконання обов'язку боржника майновим поручителем є різними підставами заміни кредитора у зобов'язані, а тому заборона закріплена у п. 8.2. договору поставки №4/17 від 02.01.2017 не поширюється на умови договору поруки від 27.03.2017.
5.2.8. Не можуть бути прийняті до уваги і доводи скаржника про спірність зарахованої суми заборгованості, оскільки перевірка таких доводів виходить за межі наданих суду касаційної інстанцій повноважень, про які йшла мова вище у п. 5.1 постанови.

5.2.9. Інших належних доводів, які б свідчили про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, скаржником у касаційній скарзі не наведено. Тобто, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не довів неправильне застосування судами попередніх інстанцій  норм права як необхідної передумови для скасування судових рішень, що оскаржуються. 

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

6.2. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги позивача без задоволення, а судових рішень, що оскаржуються - без змін. 

7. Судові витрати

7.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" залишити без задоволення. 
2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду  від 22.11.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/8433/17 залишити без змін. 
3.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий  суддя                                                                      І. Ткач

Судді                                                                                                    О. Баранець

                                                                                                    Л. Стратієнко