ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  914/586/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного  господарського суду: 
Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,          
розглянувши касаційну скаргу Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області в порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін 
на рішення Господарського суду Львівської області 
у складі колегії судді Петрашко М.М.
від 23.05.2017 
на постанову Львівського апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Костів Т.С., Марко Р.І., Желік М.Б.
від 01.08.2017 
за позовом Яворівського районного центру зайнятості 
до Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області 
про стягнення 7412,58 грн
ВСТАНОВИВ:
Яворівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області 7412,58 грн, суми виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_4, а саме, допомоги по безробіттю особі, поновленому на роботі за рішенням суду.
Позовні вимоги з посиланням на статті 35, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" мотивовані тим, що відповідач зобов'язаний відшкодувати понесені позивачем витрати з виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_4, оскільки звільнення працівника було безпідставним за судовим рішенням.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.05.2017 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області  на користь Яворівського районного центру зайнятості 7412,58 грн повернення допомоги з безробіття.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2017 у справі №914/586/17 залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до вимог частини 1 статті 34, частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу виплати, здійснені останнім  ОСОБА_4, якого за рішенням суду було поновлено на посаді головного державного ревізова-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області з 05.04.2016.
Городоцька об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області  звернулася зі касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №914/586/17, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування наведеної ним позиції скаржник посилається на те, що суди неправильно застосували положення частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" і не застосували норми статті 36 цього Закону.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Городоцької  об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2017 та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №914/586/17. Призначено до розгляду касаційну скаргу Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області  у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20 квітня 2018 року.   
Позивач - Яворівський районний центр зайнятості у відзиві на касаційну скаргу  повністю погодився з висновками судів та зазначив, що підставою для прийняття рішення про стягнення коштів з роботодавця став наказ Городоцької  об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області № 55-0 від 21.09.2016 року "Про поновлення на роботі ОСОБА_4". Отже позивач на підставі статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" мав правові підстави на відшкодування за рахунок відповідача суми виплаченої ОСОБА_4 допомоги по безробіттю.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.07.2018 року у зв'язку з відпусткою судді Ткача І.В. для розгляду справи №914/586/17 визначено наступний склад колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Вронська Г.О.
Колегія суддів, враховуючи положення п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України в редакції чинній з 15.12.2017 дійшла висновку про необхідність касаційного перегляду зазначеної справи.
Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 працював в Городоцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб.
ОСОБА_4, будучи звільнений з посади державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб за наказом Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області  від 04.04.2016 №17-0, подав до Яворівського районного центру зайнятості заяви від 27.05.2016 про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.
Відповідно до наказів Яворівського районного центру зайнятості ОСОБА_4 надано статус безробітного (наказ від 27.05.2016 №НТ160527); призначено допомогу по безробіттю (наказ від 03.06.2016 №НТ160603); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 (наказ від 03.06.2016 №160603); визнано недійсним прийняті рішення (наказ від 21.06.2016 №160621); призначено допомогу з безробіття (наказ від 21.06.2016 №НТ160621); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 (наказ від 03.06.2016 №160621); припинено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 03.10.2016 №161003); припинено реєстрацію безробітного з 27.05.2016 (наказ від 03.10.2016 №НТ161003).
Судами встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_4 допомогу по безробіттю у сумі 7412,58 грн за період 03.06.2016 по 04.09.2016, що підтверджується банківськими виписками.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 року  у справі №813/1220/16 визнано протиправним та скасовано наказ Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 04.04.2016 №17-0 "Про звільнення працівників", поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з 05.04.2016.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року у справі №813/1220/16 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 залишено без змін.
Наказом Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 21.09.2016 №55-0 поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб  Яворівського відділення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з 05.04.2016.
В порядку досудового врегулювання спору, Яворівським районним центром зайнятості 05.10.2016 скеровано Городоцькій об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області претензію (за вих.№2399) з вимогою про перерахунок коштів у сумі 7412,58 грн витрачених, як допомогу по безробіттю. Проте, відповідач у відповіді від 17.10.2016 №7403/10/10 вказав на передчасність даної претензії до вирішення справи адміністративним судом. 
Наступну претензію Яворівського районного центру зайнятості 01.02.2017 №203, Городоцька об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишила без задоволення, що стало підставою для звернення Яворівським районним центром зайнятості з відповідним позовом до суду.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Пунктом 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.
У п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.
Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
Таким чином положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" також визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Господарськими судами встановлено, що призначення, звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_4 здійснювалося Городоцькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області,  яка по відношенню до ОСОБА_4 є роботодавцем в розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому на неї  покладено обов'язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
Яворівський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Враховуючи викладене, судом першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, правомірно задоволено позовні вимоги.
Колегія суддів касаційного господарського суду відхиляє доводи відповідача про те, в силу приписів ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", кошти, які були виплачені Яворівським районним центром зайнятості повинні стягуватись з ОСОБА_4 
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 
Відповідачем не надано суду доказів умисного невиконання ОСОБА_4 своїх обов'язків та зловживання ними, а отже безпідставними є доводи скаржника щодо необхідності стягнення зазначених коштів, як зайво виплачених, безпосередньо з безробітного.
Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені відповідачем у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю на підставі частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
З урахуванням вимог статей 300, 301, 308, 309 ГПК України колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що судами попередніх інстанцій дотримано норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних судових актів немає.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції  Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №914/586/17 залишити без змін.
3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець 

Судді                                                                                                    Г. Вронська

                                                                                                    В. Студенець