ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  915/1015/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий,  Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РосКосметика",
представник позивача (в режимі відеоконференції) - Бєлобородов А.А., заступник генерального директора, Людаєв В.В., помічник генерального директора.
відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",
представник відповідача - Волощук П.Ю. (довіреність № 007Др-139-1217 від 20.12.2017),

розглянувши в режимі відеоконференції  касаційну скаргу 
Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",
на постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 09.11.2017
у складі колегії суддів: Беляновського В.В., (головуючий), Жекова В.І., Філінюка І.Г.

у справі за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика",
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",
про стягнення 205 072, 38 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" (далі - ТОВ "РосКосметика", позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (ПАТ "Миколаївгаз", відповідач) про стягнення 205 072,38 грн. шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача щодо припинення газопостачання.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.06.2017 у справі №915/1015/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав їх недоведеності.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 №915/1015/16 скасовано вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача шкоду в сумі 205 072, 38 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме внаслідок неправомірного припинення відповідачем газопостачання, позивач був позбавлений можливості виконати свої зобов'язання за договором поставки № 01318 від 01.07.2008 щодо постачання протягом лютого - квітня 2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Роскосметика" визначеного товару, для виробництва якого природний газ, як енергоносій задіяний у технологічному процесі, що завдало шкоди у вигляді понесених витрат по оплаті штрафних санкцій та судових витрат, сплачених на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 у справі № 915/120/16.
При цьому, апеляційний суд вказав на те, що помилковим є висновок місцевого суду про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та заявленими до стягнення збитками, з посиланнями на висновок експерта № 09/3-322 від 12.04.2017 Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, оскільки з цього висновку вбачається, що надати вичерпну відповідь на жодне з поставлених судом питань експерту не надалося можливим.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі №915/1015/16, ПАТ "Миколаївгаз" звернулось з касаційною скаргою, в якій просило постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого господарського суду від 21.06.2017.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції приписів ст.ст. 4^2, 4^7, 32, 34, 42, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також вказує на те, що судом не було застосовано до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 228 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/1015/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Пєсков В.Г., Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду, у визначеному складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 22.03.2018 прийнято справу № 915/1015/16 господарського суду Миколаївської області до провадження; відкрито касаційне провадження у справі № 915/1015/16 господарського суду Миколаївської області за касаційною скаргою ПАТ "Миколаївгаз" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 10.05.2018; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.04.2018; доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

08.05.2018 ТОВ "РосКосметика" звернулось до Касаційного господарського суду з Клопотанням про відкладення розгляду справи та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.   

Ухвалою Верховного Суду від 10.05.2018 відкладено розгляд касаційної скарги ПАТ "Миколаївгаз" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017; Клопотання ТОВ "РосКосметика" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено господарському суду Миколаївської області забезпечити проведення відеоконферненції 22.05.2018 о 15 год. 25 хв., інше.  

Представник скаржника, в судовому засіданні 22.05.2018, повністю підтримав вимоги та доводи касаційної скарги з підстав наведених у ній, просив Суд   скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 та залишити в силі рішення місцевого господарського суду від 21.06.2017 у справі №915/1015/16.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважного представника позивача.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 30.12.2012 між ПАТ "Миколаївгаз" (постачальник) та ТОВ "РосКосметика" (споживач) укладений Типовий договір №ТП-ПР-1121282-МГ на постачання природного газу за регульованим тарифом, відповідно до умов якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 6.2.1 Договору постачання, при невиконанні Споживачем вимог порядку проведення розрахунків, передбаченого розділом 4 Договору, постачальник має право припинити (обмежити) постачання газу споживачу до повного погашення заборгованості за договором.

Постачальник має право обмежити або припинити постачання газу на об'єкти споживача у випадках: непроведення розрахунків за спожитий газ; споживання газу в обсязі, що перевищує установлений договором; письмової заявки споживача; інших випадках, передбачених законодавством (п. 7.2 договору).

20.11.2014 Постачальник, на виконання договірних зобов'язань за Договором постачання, склав технічний розрахунок спожитого споживачем природного газу за період з 27.10.2014 до 01.12.2014.

30.11.2014 постачальник склав акт приймання-передачі газу б/н у загальному обсязі 6,552 м^3 на суму 44 203, 20 грн. та виставив рахунок № 11/тп-пр-1121282-мг від 30.11.2014 на вказану суму.

Вважаючи наявною заборгованість у споживача за оплату спожитого газу за листопад 2014, розрахованого на підставі технічного розрахунку від 20.11.2014, Постачальник припинив газопостачання споживачу, склавши Акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу від 03.02.2015.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.05.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 у справі №915/259/15, скасована оперативно-господарська санкція в сумі 44 203, 20 грн. на підставі Технічного розрахунку від 20.11.2014 на виконання договірних зобов'язань по договору постачання, акта приймання-передачі газу від 30.11.2014, технічного акта про обсяги спожитого природного газу від 30.11.2014 та рахунку на оплату № 11/тп-пр-1121282-мг від 30.11.2014 прийнятого та використаного природного газу в загальному обсязі 6,552 м^3 за договором постачання на суму 44 203, 20 грн.

ТОВ "РосКосметика" зверталось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ПАТ "Миколаївгаз" про визнання неправомірними дій відповідача з припинення (обмеження) газопостачання та зобов'язання поновити газопостачання та виконати всі дії, пов'язані з відновленням газопостачання. Проте, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.08.2016 провадження у справі № 915/1593/15 за вказаним позовом припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Також, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.07.2008 між ТОВ "РосКосметика" (постачальник) та ТОВ "Торгівельний дім "РосКосметика" (покупець) укладений договір поставки № 01318, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити покупцю, а покупець - прийняти та оплатити товар в асортименті та в кількості, передбаченому накладними, які є невід'ємними частинами цього договору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 у справі № 915/120/16 стягнуто з ТОВ "РосКосметика" на користь ТОВ "Торгівельний дім "РосКосметика" 198 809, 89 грн. штрафних санкцій. Постанова суду мотивована неналежним виконанням ТОВ "РосКосметика" умов договору поставки № 01318 від 01.07.2008.

Позивачем виконана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 у справі № 915/120/16, що підтверджується платіжними дорученнями № 805 та № 806 від 22.08.2016.

Відповідно до ст. 22 ЦК України та ч. 1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За вимогами ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Для застосування такого виду відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав;  шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначив, що "розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що ... шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини". Подібної позиції дотримується і Вищий господарський суд України (роз'яснення від 01.04.1994 р. № 02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" у редакції від 29 грудня 2007 р.).

Причинний зв'язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов'язковою умовою настання відповідальності.

Причинно-наслідковий зв'язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об'єктивний причинний зв'язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об'єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. 
Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв'язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.
При цьому, виходячи із загальних правових норм, протиправність (неправомірність) поведінки означає порушення чужого суб'єктивного права. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, яка виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому матеріального права та (або) зменшення нематеріального блага. 
Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 32 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 4^7 ГПК України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінка доказів це визначення їх об'єктивної дійсності, правдивості та достовірності. 
Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв'язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.
Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору.

У справі яка розглядається, місцевий господарський суд за наслідками дослідження наявних в матеріалах справи доказів, дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та заявленими до стягнення збитками.

Скасовуючи судове рішення місцевого господарського суду та задовольняючи позовні вимоги апеляційний господарський суд виходив з того, що саме внаслідок неправомірного припинення відповідачем газопостачання, позивач був позбавлений можливості виконати свої зобов'язання за договором поставки № 01318 від 01.07.2008 щодо постачання протягом лютого - квітня 2015 ТОВ "ТД "РосКосметика" товару, для виробництва якого природний газ як енергоносій задіяний у технологічному процесі, що завдало йому матеріальної шкоди у розмірі 205 072,38 грн., у вигляді понесених витрат по оплаті штрафних санкцій та судових витрат, сплачених на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 у справі № 915/120/16.

Як про це вже було позначено вище, в даних спірних правовідносинах, доведенню (саме позивачем) підлягає наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Щодо розміру шкоди, заявленого до стягнення позивачем, колегія суддів вважає необхідним вказати наступне. 

Як вбачається з наведеного вище, тягар доведення розміру шкоди також законодавцем покладено на позивача.

Проте, в матеріалах відсутній обґрунтований розрахунок, заявленої суми, з посиланням лишена постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 у справі №915/120/16  у якому, також, відсутнє обґрунтування заявленої суми штрафних санкцій (неустойки за не поставлені віддушки).

Водночас, місцевим господарським судом встановлено, що розмір нарахованої позивачем (ТОВ "ТД "Роскосметика") у справі №915/120/16  неустойки за не поставлені віддушки, не відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені експертом у цій справі, зокрема, щодо кількості поставленого товару.
Проте, враховуючи сплату ТОВ "РосКосметика", на підставі судового рішення у справі №915/120/16, на користь ТОВ ТД "Роскосметика" грошових коштів у загальній сумі 205 072, 38 грн., суди попередніх інстанцій виходили із наявності шкоди у визначеній сумі.

Протиправність дій відповідача щодо припинення газопостачання встановлена постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 року у справі № 915/1593/15.

Разом з цим, господарським судом першої інстанції в судовому рішенні відображено, а апеляційною інстанцією не спростовано, що припинення газопостачання не зупинило повністю діяльність позивача з виготовлення віддушок, які потребують додавання в основну речовину запашних складових, які підлягають розігріву у "теплому складі". При цьому, виготовлення в спірний період віддушок із застосуванням розігрітих запашних речовин в будь-якій кількості свідчить про можливість виготовлення позивачем за затвердженою рецептурою продукції без існуючого газопостачання.

Також, місцевим господарським судом встановлено, що речовина Terpineol є складовою майже всіх запашок та підлягає розігріванню перед введенням в основну речовину. Зазначена речовина є імпортним товаром, надходження якого потребує певного часу для доставки та розмитнення, а тому, зазвичай, замовляється виробником заздалегідь, проте, протягом спірного періоду після припинення газопостачання на адресу позивача не надходила. Відсутність вказаної сировини в додаткових обсягах, окрім залишків, свідчить про неможливість виготовлення віддушок в необхідних розмірах з підстав відсутності сировини, а не газопостачання, що в свою чергу вказує на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заявленими до стягнення збитками.

Крім того, господарським судом першої інстанції зауважено, що ТОВ "РосКосметика" є учасником ТОВ "Торгівельний Дім "РосКосметика" із розміром 50% статутного капіталу, що не виключає узгодженості дій між сторонами при договірних відносинах.

Враховуючи встановлені судами обставини та матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем причино-наслідкового зв'язку між відключенням у спірний період газопостачання відповідачем позивачу та невиконання позивачем договірних зобов'язань перед ТОВ "ТД "Роскосметика", за договором поставки №01318 від 01.07.2008 (з урахуванням Додатку №7 від 02.07.2014).

Беручи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 312 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу ІІІ цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду - залишенню в силі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 3 691, 30 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" задовольнити.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 №915/1015/16 скасувати, а рішення господарського суду Миколаївської області від 21.06.2017 у справі №915/1015/16 - залишити в силі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" (54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 47, кв. 3, ідентифікаційний код 31613817) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54008, м. Миколаїв, вул. Погранична, 159, ідентифікаційний код 05410263) 3 691, 30 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

4. Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                  Л.Й. Катеринчук                                                                                                                   

                                                                                                                 В.Г. Пєсков