ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  922/3000/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,
секретар судового засідання - Підгірська Г.О.,

за участю представників:
прокуратури - Кравчук О.А., 
позивачів - не з'явились, 
відповідачів - Литвинець В.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області 
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 (судді: Гетьман Р.А., Слободін М.М., Тихий П.В.) та рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 (суддя Байбак О.І.) у справі 
за позовом Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" і Нововодолазької районної державної адміністрації
про визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року Перший заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру) та Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" (далі - ТОВ "Агролатінвест") і Нововодолазької районної державної адміністрації (далі - Нововодолазька РДА) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.12.2007 (далі - договір від 05.12.2007), укладеного між відповідачами щодо земельної ділянки площею 14,1025 га із кадастровим номером 6324285500:01:000:0087, та зобов'язання ТОВ "Агролатінвест" повернути у власність держави зазначену земельну ділянку на підставі статей 203, 215, 216, 228 Цивільного кодексу України.
Позов обґрунтовано тим, що оспорюваний договір укладено з порушенням статті 13 Закону України "Про оцінку земель", статей 15, 12 Закону України "Про оренду землі", а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
У відзиві на позов ТОВ "Агролатінвест" заперечило проти його задоволення, послалося на те, що договір від 05.12.2007 було укладено з дотриманням вимог земельного законодавства, зокрема і статті 13 Закону України "Про оцінку земель", щодо проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та урахуванням її при викладенні істотних умов договору. ТОВ "Агролатінвест" просило застосувати позовну давність до заявлених вимог.
Нововодолазька районна державна адміністрація частково погодилася із позовними вимогами прокурора (заява про часткове визнання позову), та просила визнати недійсним договір від 05.12.2007 і зобов'язати ТОВ "Агролатінвест" повернути спірну земельну ділянку у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 у позові відмовлено.
Мотивуючи судове рішення, місцевий господарський суд не встановив правових підстав, з якими у цьому випадку приписи законодавства пов'язують визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі. Суд першої інстанції з'ясував, що підставою для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що передавалася в оренду за договором від 05.12.2007, був витяг з технічної документації про грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення від 04.12.2007 № 419, при цьому, як установив суд, розрахунок орендної плати за земельну ділянку у цьому договорі був здійснений у відповідності до вимог законодавства, діючого на момент його укладання; у подальшому, сторонами вносилися зміни у спірний договір, серед іншого, щодо нормативної грошової оцінки землі, розміру орендної плати, яка сплачувалася орендарем у визначені договором строки. У зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог суд не застосував позовну давність до спірних правовідносин.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 залишено без змін із тих же підстав, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області - без задоволення.
Не погоджуючись із висновками господарських судів попередніх інстанцій, Заступник прокурора Харківської області подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 і рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 та прийняти нове рішення про відмову у позові.
Підставами для скасування оскаржених рішення і постанови у справі прокурор зазначає порушення норм матеріального і процесуального права, а саме статей 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України "Про оренду землі", статті 2 Закону України "Про плату за землю", статті 86 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017. Він зазначає, що нормативна грошова оцінка землі є основою для визначення розміру орендної плати, і спірний договір укладено з порушенням вимог статті 13 Закону України "Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України "Про оренду землі", а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є предметом оренди за спірним договором, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Прокурор вважає, що судами не з'ясовано усі обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору.
Від ТОВ "Агролатінвест" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить залишити без змін судові рішення у справі, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на відсутність обставин для визнання недійсним оспорюваного договору з підстав, зазначених у позові.
Від ГУ Держгеокадастру надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому управління зазначає про невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства, яке діяло на час його укладення, а саме відсутність нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та аргументи, викладені у відзивах на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Викладені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування рішення і постанови у справі, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства, не спростовують встановленого господарськими судами, фактично зводяться до переоцінки обставин, належно і повно встановлених судами, виходячи із такого.
Довід скаржника про укладення договору від 05.12.2007 без проведення нормативної грошової оцінки землі, наслідком чого є визнання його недійсним, колегією суддів визнається необґрунтованим, оскільки він спростовується обставинами установленими судами та матеріалами справи. Господарські суди, надавши оцінку спірному договору на відповідність його вимогам законодавства, яке діяло на час його укладення, дослідивши обставини і зібрані у справі  докази, встановили відсутність у даному випадку порушення сторонами при укладенні цього договору вимог земельного законодавства, на які як на підставу позову посилався прокурор. Судами було з'ясовано, що у спірному договорі визначена нормативна грошова оцінка землі, яка передана в оренду, та погоджено таку істотну умову договору як розмір орендної плати. При цьому визначення у договорі від 05.12.2007 нормативної грошової оцінки в розмірі 142 466,49 грн, як встановили суди, було здійснено на підставі витягу з грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення від 04.12.2007 № 419.
Разом із тим колегія суддів зазначає, що інші доводи, наведені прокурором у касаційній скарзі, не спростовують обставин, на які послалися суди попередніх інстанцій як на підставу для відмови у позові, вони ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Колегія суддів вважає, що оскаржені рішення і постанову ухвалено відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін із таких підстав.
Господарськими судами установлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації від 12.11.2007 № 777 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки ТОВ "Агролатінвест" загальною площею 161,2215 га, в тому числі - рілля 161,2215 га, розташованих за межами населених пунктів на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; надано ТОВ "Агролатінвест" в оренду земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старовірівської сільської ради загальною площею 161,2215 га, у тому числі - рілля 161,2215 га.
На підставі цього розпорядження 05.12.2017 між Нововодолазькою районною державною адміністрацією - орендодавцем та ТОВ "Агролатінвест" - орендарем укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Старовірівської сільської ради загальною площею 14,1025 га, у тому числі: рілля - 14,1025 га. цей договір зареєстровано у Нововодолазькому районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 29.12.2007 за № 040770000490.
Згідно з пунктом 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 142 466,49 грн. 
Пунктом 8 договору передбачено, що його укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до пунктів 9-11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 120 грн за 1 га земельної ділянки, що складає 1 692,30 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміні умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця, в рівних частинах до 15 листопада звітного року.
Як установили господарські суди, підставою для визначення у договорі від 05.12.2007 нормативної грошової оцінки в розмірі 142 466,49 грн був витяг з грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення від 04.12.2007 № 419 та рішення Нововодолазької районної ради № 243 від 22.06.1995. При цьому у зазначеному витязі з грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення зазначено користувача - ТОВ "Агролатінвест"; площа земельної ділянки 14,1025 га; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 142 466,49 грн. 
На виконання умов договору за актом прийому-передачі від 05.12.2007 Нововодолазька районна державна адміністрація передала, а ТОВ "Агролатінвест" прийняло в оренду земельну ділянку площею 14,1025 га, яка знаходиться на території Старовірівської сільської ради.
Також господарські суди установили, що угодою про зміну і доповнення договору від 23.11.2010 сторонами вносилися зміни до договору від 05.12.2007, у т.ч. зміни до пункту 5 зазначеного договору, яким встановлено нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2010 рік, яка становить 178 771,39 грн, та внесено зміни до пункту 9 цього договору, яким встановлено, що орендна плата встановлюється у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5 361,34 грн на рік.
Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога прокурора заявлена в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру і Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання недійсним договору від 05.12.2007 загальною площею 14,1025 га, укладеного між відповідачами, як такого, що укладений без проведений у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки, та повернення земельної ділянки у власність держави. 
Згідно з положеннями статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. 
Статтею 203 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). 
За змістом статті 13 Закону України "Про оцінку земель" (у відповідній редакції) при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язковим є проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.
Частиною 2 статті 20 вказаного Закону передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів (частина 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель").
Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, господарські суди попередніх інстанцій визнали недоведеним порушення вимог законодавства при укладенні спірного договору оренди землі та встановили, що на час укладення спірного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки була проведена. Суди з'ясували, що розрахунок орендної плати у спірному договорі був здійснений з урахуванням вимог законодавства щодо порядку її визначення, яке діяло на час укладання такого договору, на підставі витягу з грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення від 04.12.2007 № 419; у цьому договорі визначено нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у розмірі 142 466,49 грн, та у подальшому сторонами вносилися зміни до спірного договору (угода від 23.11.2010) щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати. За таких обставин суди дійшли висновку про відсутність у даному випадку правових підстав для задоволення позову із заявлених у позові підстав.
Таким чином, доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх зміни чи скасування.
Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Ураховуючи наведені приписи законодавства та обставини, встановлені  господарськими судами, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення у справі ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже їх слід залишити без змін.
Оскільки підстав для скасування постанови і рішення та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 у справі № 922/3000/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                      Т.Б. Дроботова

Судді:                                                                                                                  К.М. Пільков

                                                                                                            Ю.Я. Чумак