ПОСТАНОВА
Іменем України
31 липня 2018 року 
Київ
справа №712/5675/17
адміністративне провадження №К/9901/390/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції 
на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року (головуючий суддя - Мельник І.О.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (головуючий суддя - Карпушова О.В., судді - Бєлова Л.В., Кобаль М.І.) 
у справі № 712/5675/17
за позовом ОСОБА_3
до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м. Кременчука Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іщенко Ольги Олександрівни,
третя особа - Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови про адміністративне правопорушення , -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1.          10 травня 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м. Кременчука Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іщенко Ольги Олександрівни (далі - відповідач), третя особа - Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі - третя особа, скаржник, УПП у м.Кременчуці ДПП) в якому просив:
1.1          - визнати протиправними дії щодо винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення серії АР № 612644 від 27.04.2017; 
1.2          - скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення серії АР № 612644 від 27.04.2017.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним, при керуванні автомобілем, не було допущено порушення правил дорожнього руху. Перехрестя він проїхав на зелений сигнал світлофору і був зупинений патрульними лише за два квартали від місця події, хоча службовий автомобіль відповідача знаходився поблизу перехрестя. Вважає оскаржувану постанову незаконною, не підтверджену жодними доказами та такою, що підлягає скасуванню. 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій.
3.          Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м. Кременчука Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іщенко Ольги Олександрівни, третя особа-Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено. 
3.1.          Скасовано постанову серії АР № 612644 від 27.04.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що обов'язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення покладено на відповідача, судом не знайдено доказів, які б підтвердили факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем; на наявному в матеріалах справи диску відеофіксації не зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення, а зафіксовано процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення; письмові пояснення патрульного ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки він є колегою відповідача, про його допит як свідка не заявлявся, він не був опитаний судом як свідок, з приведенням до присяги свідка та попередженням про кримінальну відповідальність.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
5.          02 січня 2018 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року.
6.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року, та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
7.          В обґрунтування поданої касаційної скарги Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції вказує на те, що суди попередніх інстанцій дійшли хибних висновків, що правилами дорожнього руху передбачено ряд випадків, які не забороняють рух автомобіля на червоне світло світлофора та які виключають адміністративну відповідальність. Крім того, наявність відеозапису правопорушення не можу бути єдиним доказом по справі. Одним із доказів, у відповідності до ст. 251 КУпАП, також може слугувати пояснення інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м. Кременчука Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції - ОСОБА_5, покази якого суди оцінили критично з підстав того, що він є колегою відповідача.    
8.          Позивачем та відповідачем відзивів на касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
9.          Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2018 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
10.          Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2018 року касаційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

11.          27.04.2017 інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Іщенко Ольгою Олександрівною винесено постанову серія АР № 612644 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
12.          Постанова вмотивована тим, що водій ОСОБА_3 27.04.2017 близько 22 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці на перехресті вулиць Перемоги та Першотравнева проїхав перехрестя на заборонений «червоний сигнал світлофора», чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України.
13.          До постанови серія АР № 612644 від 27.04.2017 додані письмові пояснення водія, який категорично заперечує факт вчинення правопорушення, та письмові пояснення інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5, який був свідком вчинення водієм правопорушення відповідно до ст. 272 КУпАП.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
14.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15.          Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306) 
16.          Абзац 1 пункту 1.5. Розділу 1 Правил №1306: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
17.          Пункт 1.9. Розділу 1 Правил №1306: особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
18.          Підпункт «е» пункту 8.7.3. пункту 8.7 Розділу 8 Правил №1306: Сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;
19.          Частина 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (далі - КУпАП):  &?н;..&?в; Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.&lп;..&gн;
20.          Пункт 8 частини 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII (далі - Закон № 580-VII): поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
21.          Частина 1 статті 222 КУпАП: &lc;…&g=; органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 статтею 122 КУпАП &?и;…&? ;.
22.          Стаття 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
23.          Частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС України): Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
24.          Частина 1 ст. 70 КАС України: Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
25.          Стаття 86 КАС України: Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
26.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
27.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
29.          Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП України та ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. 
30.          У зазначеній справі такі дані встановлені показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису.
31.          Зі змісту частини 1 статті 70 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.
32.          Таким чином, лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі. Тому, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо непідтвердженості факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, з огляду на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована лише процедура притягнення до адміністративної відповідальності.

33.          Щодо доводів касаційної скарги в частині відсутності випадків, передбачених у п. 8.7.3 Правил № 1306, які забороняють рух автомобіля на червоне світло світлофора, та помилковості висновків суду першої та апеляційної інстанцій щодо того, що даний пункт Правил не у всіх випадках забороняє проїзд перехресть, Суд зазначає наступне.

34.          Підпункт «е» підпункту 8.7.3 п. 8.7 Правил № 1306 тлумачить значення червоного сигналу світлофора, як заборона руху. Проте, разом з тим, наводить підстави виключення даної заборони, у разі, якщо ввімкнені або сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора або стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів та спростовує зазначені доводи скаржника. 
35.          З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів вчинення скаржником адміністративного правопорушення, що підтверджується судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів щодо задоволення позовних вимог.
36.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
37.          Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
38.          Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції безпідставними та правомірно спростованими судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
39.          Керуючись статтями 341,  343,  п.1 ч.1.ст.349, 350,  355, 356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
40.          Касаційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
41.          Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.
42.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          В.М. Шарапа