ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2018 року 
Київ
справа №823/1286/17
адміністративне провадження №К/9901/7092/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року (суддя - Гаврилюк В.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (головуючий суддя - Земляна Г.В., судді - Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.) у справі 
за позовом Черкаської центральної районної лікарні 
до головного державного інспектора управління Держпраці у Черкаській області Сіленка В’ячеслава Миколайовича, управління Держпраці у Черкаській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 
про визнання протиправним та скасування припису, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           23 серпня 2017 року Черкаська центральна районна лікарня звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до головного державного інспектора управління Держпраці у Черкаській області Сіленка В’ячеслава Миколайовича (далі - відповідач-1), третя особа -  відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаському районі, в якому просила визнати протиправним та скасувати припис №018-01, виданий головним державним інспектором управління Держапраці у Черкаській області Сіленком В’ячеславом Миколайовичем 18 серпня 2017 року.
2.          Під час судового розгляду справи Управління Держпраці у Черкаській області залучено як другого відповідача у справі (далі - відповідач-2); здійснено процесуальну заміну неналежної третьої особи правонаступником - управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області; залучено до участі у справі ОСОБА_4 як третю особу.
3.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно заяви ОСОБА_4 від 08.06.2017 про отримання травми на робочому місці 03.06.2017 в 00 год. 30 хв., наказом Черкаської центральної районної лікарні від 09.06.2017 №101-сл була утворена комісія з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_4 Утвореною комісією відповідно до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 (із змінами), проведено розслідування нещасного випадку з ОСОБА_5, визнано нещасний випадок таким, що не пов'язаний з виробництвом та складено передбачені порядком документи (матеріали розслідування додаються). На виконання наказу Управління Держпраці у Черкаській області від 17.08.2017 №46-АГ "Про розгляд звернення" 18 серпня 2017 року відповідачем видано позивачу припис №018-01, яким запропоновано провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом), затвердити (переглянути) акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами зазначеного Порядку. Позивач вважає вказаний припис №018-01 від 18.08.2017 протиправним та просить його скасувати, оскільки відповідач має право видавати припис про усунення порушень і недоліків, якщо виявлено порушення вимог зазначеного Порядку при проведенні розслідування нещасного випадку. Водночас, на думку позивача, оскаржуваний припис видано у зв'язку із надходженням скарги від 07.08.2017 щодо відмови роботодавця визнати випадок пов'язаним з виробництвом. Також, позивач наголошує, що оскаржуваний припис є незрозумілим в контексті визначення заходів, передбачених пунктом 34 Порядку.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.          Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
5.          Відмовляючи у позові, суд дійшов висновку, що припис № 018-01, яким запропоновано провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 03.06.2017 року з ОСОБА_4, відповідачем винесено відповідно до статті 22 Закону №2694-XII та пункту 34 Порядку №1232, а також у зв'язку з надходженням скарги від ОСОБА_4 Таким чином, суд зазначив, що видаючи оскаржуваний припис, головний державний інспектор управління Держпраці у Черкаській області Сіленко В.М. діяв в межах наданих йому повноважень, зокрема передбачених пунктом 34 Порядку № 1232.
6.          Апеляційний суд, підтримуючи висновки суду першої інстанції, зауважив, що Управління Держпраці у Черкаській області    здійснює контроль    за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків за рахунок аналізу наданих згідно п.19 Порядку №1232 примірників затверджених актів за формою Н-5 та Н-1, а також інших документів, що надійшли після цього, та при виявленні порушень вимог Порядку    №1232 наділене правом    вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного    (додаткового) розслідування    нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складення акта за    формою Н-1.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
7.           22 січня 2018 року Черкаська центральна районна лікарня (далі - скаржник) звернулась до Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року.
8.          В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Черкаської центральної районної лікарні задовольнити повністю. 
9.          В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково зазначено про те, що відповідачі заперечували проти позову, однак відповідач у справі - головний державний інспектор управління Держпраці у Черкаській області Сіленка В’ячеслава Миколайовича заперечення проти позову не надав. Також скаржник вказує на те, що відповідач має право видавати приписи про усунення порушень і недоліків в разі виявлення порушень вимог Порядку при проведенні розслідування нещасного випадку, однак при прийнятті оскаржуваного припису відповідачем жодних порушень Закону чи Порядку встановлено не було.
10.          Касаційна скарга не містить клопотань про розгляд справи за участю скаржника.
11.          Відповідачем-2 до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому Управління Держпраці у Черкаській області зазначило, що оскаржуваний припис винесено у зв'язку з надходженням скарги від ОСОБА_4, в якій остання як потерпіла висловила свою незгоду зі змістом акту форми Н-5 від 04.07.2017 року, складеним за результатами розслідування нещасного випадку, з висновками про обставини, викладеними в даному акті. Таким чином, вважає, що спірний припис винесено за наявності підстави, передбаченої ст. 22 Закону України "Про охорону праці" та п. 34 Порядку проведення розслідувань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011 року, у зв'язку з чим відповідач-2 просив касаційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін. Відповідач-2 просив здійснити розгляд справи за відсутності свого представника.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13.           08 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до позивача, в якій просила провести службове розслідування з приводу травми, яку вона отримала на робочому місці 03.06.2017 року.
14.           09 червня 2017 року Черкаська центральна районна лікарня прийняла наказ №101-сл про утворення комісії з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_4 Цього ж дня посадові особи позивача передали дану інформацію до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаському районі.
15.          У період з 09.06.2017 року по 04.07.2017 року Черкаська центральна районна лікарня провела розслідування нещасного випадку, що стався у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_5.
16.          За результатами розслідування нещасного випадку, що стався 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_5, складений акт від 04.07.2017 року за формою Н-5. Відповідно до акту, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, який стався з медсестрою медичною (палатною) ОСОБА_4 Черкаської центральної районної лікарні, не визначено таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки комісією не було встановлено факту підтвердження отримання травми під час виконання нею трудових обов'язків. Таким чином, комісія дійшла висновку, що вказаний нещасний випадок не підпадає під перелік обставин пункту 15 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 2332.
17.          Не погоджуючись з вказаним актом від 04.07.2017 року ОСОБА_4 звернулася 07.08.2017 року зі скаргою до Управління Держпраці у Черкаській області, в якій просила вжити заходів, передбачених пунктами 33, 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року.
18.           18 серпня 2017 року Управлінням Держпраці у Черкаській області винесено припис №018-01, відповідно до якого на підставі статей 22, 39 Закону України "Про охорону праці", а також у зв'язку з надходженням скарги від 07.08.2017 року щодо відмови роботодавця визнати випадок пов'язаний з виробництвом, відповідно до вимог пункту 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві запропоновано позивачеві провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом), затвердити (переглянути) акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами зазначеного Порядку (у разі уточнення діагнозу, встановлення нових обставин або отримання уточнених висновків чи свідчень щодо обставин нещасного випадку.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
19.          Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Стаття 22 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-XII (далі - Закон №2694-XII): роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця &?и;…&?г;.
21.          Частина 1 статті 39 Закону №2694-XII: посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право &l ;…&g ; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів АРК, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки &lд;…&?и;.
22.          Пункт 1 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок № 1232): процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства).
23.          Пункт 7 Порядку №1232: розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків &?я;…&?о;.
24.          Підпункт 2 пункту 10 Порядку №1232: роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування &?п;…&?в;.
25.          Пункт 14 Порядку №1232: комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5.
Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину &lі;…&?і; У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.
26.          Пункт 33 Порядку №1232: контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції &?а;…&? ; Зазначені у цьому пункті органи та    особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складання акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.
27.          Пункт 34 Порядку №1232: посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
28.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
29.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
30.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
31.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.08.2017 року до Управління Держпраці у Черкаській області надійшла скарга від громадянки ОСОБА_4, в якій остання зазначила про свою незгоду з актом форми Н-5 від 04.07.2017 року, складеним за результатами розслідування вказаного нещасного випадку, з висновками про обставини і настання нещасного випадку, вказувала на їх необґрунтованість, неповноту та упередженість.
32.          З аналізу положень пункту 34 Порядку №1232 слідує, що посадова особа органу Держпраці в разі, зокрема, незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом складеного акту за формою Н-5 або Н-1, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку наділена правом видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду приписи щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.
33.          Таким чином, Колегія суддів погоджує висновки судів попередніх інстанцій, що видаючи, оскаржуваний припис, головний державний інспектор управління Держпраці у Черкаській області Сіленко В.М. діяв в межах наданих йому повноважень та за наявності підстав, передбачених пунктом 34 Порядку №1232.
34.          Доводів на спростування зроблених судами висновків Управлінням Держпраці у Черкаській області в касаційній скарзі не наведено.
35.          Посилання скаржника на нібито помилковість зазначення судом першої інстанції в своєму рішенні про надання відповідачем-1 - головним державним інспектором управління Держпраці у Черкаській області Сіленком В.М. заперечень проти позову не відповідають фактичним обставинам, оскільки надані зазначеною особою заперечення наявні в матеріалах справи. До того ж Суд зауважує, що такі доводи не можуть слугувати підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій.
36.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами попередніх інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
37.          Частиною першою статті 350    КАС України    (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
38.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
39.          З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
40.          Керуючись статтями 341,    343,    349-354,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
41.          Касаційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні - залишити без задоволення.
42.          Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.
43.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко 
                                                                                                    В.М. Шарапа