ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року 
м. Київ

Справа №  903/612/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:          Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко Н.А.,
розглянувши касаційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду 14.05.2018 у справі 

за позовом Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:                    1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба", 2. Волинської обласної державної адміністрації, 3. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області, про визнання недійсними додаткових угод, 

за участю представників:
від позивача - не з'явилися,
від відповідача - Мельник С.В., начальник юридичного відділу,
від 3 -ї особи-1 - Волков І.М., адвокат, 
від 3-ї особи -2 - не з'явилися,
від 3-ї особи-3 - не з'явилися,
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" (далі - ДП "Рибгосп "Цумань") звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області (далі- Ківерцівська РДА) про визнання недійсними додаткових угод від 08.06.2015 про припинення договорів оренди землі від 28.09.2011, реєстрові номери 072180004000648, 072180004000649, 072180004000650, укладених між Ківерцівською РДА та ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп".

1.2. Позов мотивовано скасуванням розпорядження Ківерцівської РДА № 161 від 25.05.2015, на підставі якого прийнято спірні додаткові угоди, а також підписанням цих угод від орендаря громадянкою ОСОБА_5, яка не є керівником (підписантом) підприємства, та за відсутності рішення вищого органу управління підприємства щодо розірвання договорів оренди, що є порушенням пунктів 8.2, 8.4 статуту ДП "Рибгосп "Цумань", статей 89, 92, 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 15.08.2011 між Ківерцівською РДА (орендодавець) і ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" укладено три договори оренди землі, які зареєстровано в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28.09.2011, реєстрові номери 072180004000648, 072180004000649, 072180004000650.

2.2. Відповідно до пунктів 2, 5 цих договорів загальна площа земельних ділянок відповідно: 40, 5011 га (нормативна грошова оцінка 41 646,52 грн), 59,4724 га (нормативна грошова оцінка 78 314,09 грн), 75,9904 га (нормативна грошова оцінка 73 310,65 грн.).

2.3. Згідно з пунктами 8, 15, 43 договорів земельні ділянки передано в оренду для ведення рибного господарства строком на 49 років. Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

2.4. Вказані договори підписано представниками сторін та скріплено їх печатками. 
2.5. Факт передачі земельних ділянок підтверджено актами приймання-передачі.

2.6. Розпорядженням № 161 від 25.05.2015 "Про розірвання договорів оренди землі" Ківерцівською РДА прийнято рішення щодо укладення додаткових угод з ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" про розірвання за взаємною згодою сторін договорів оренди землі, зареєстрованих в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28.09.2011, реєстрові номери 072180004000648, 072180004000649, 072180004000650, предметом яких є земельні ділянки водного фонду, площею: 40,5011 га на території Олицької селищної ради; 59,4724 га на території Дідичівської сільської ради та 75,9904 га на території Берестянської сільської ради.

2.7. З урахуванням зазначеного розпорядження Ківерцівською РДА та          ДП "Рибгосп "Цумань" укладено додаткові угоди від 08.06.2015 про припинення договорів оренди землі, зареєстрованих 28.09.2011 за номерами 072180004000648, 072180004000649, 072180004000650.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.10.2016, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.12.2016, позов задоволено.

3.2. Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017 рішення та постанова скасовано, справу направлено на новий розгляд. 

3.3. Постанову обґрунтовано тим, судами попередніх інстанцій не досліджено у повному обсязі усіх обставин справи та не надано належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам щодо наявності у представника позивача ОСОБА_5 повноважень з представництва юридичної особи - ДП "Рибгосп "Цумань", оскільки з договорів оренди землі від 15.08.2011, зареєстрованих 28.09.2011 в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області, актів приймання-передачі земельних ділянок та оспорюваних додаткових угод від 08.06.2015 вбачається, що зі сторони ДП "Рибгосп "Цумань" їх підписано директором ОСОБА_5, яка, як зазначено відповідачем, неодноразово представляла інтереси ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп".
3.4. Судами також не перевірено доводів відповідача щодо вчинення зі сторони позивача дій, спрямованих на схвалення спірних правочинів шляхом участі в аукціоні на право оренди державного майна, на якому було виставлено нерухоме майно, що є предметом розірваних договорів оренди землі, а, відтак, не встановили дійсних обставин справи, пов'язаних з наявністю чи відсутністю наступного схвалення спірних правочинів особою, яку представляють.

3.5. При новому розгляді справи рішенням Господарського суду Волинської області (колегія суддів: Дем'як В.М., Слободян О.Г., Якушева І.О.) від 11.01.2018 в позові відмовлено.

3.6. Рішення обґрунтовано наявністю у представника позивача ОСОБА_5 повноважень з представництва юридичної особи - ДП "Рибгосп "Цумань" на момент підписання спірних угод, зокрема, із договорів оренди землі від 15.08.2011, актів приймання-передачі земельних ділянок та оспорюваних додаткових угод від 08.06.2015 вбачається, що зі сторони ДП "Рибгосп "Цумань" їх підписано директором ОСОБА_5, яка неодноразово представляла інтереси ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" і на момент розірвання спірних правовідносин обіймала посаду виконавчого директора ДП "Рибгосп "Цумань". 

3.7. Оскільки ОСОБА_5 неодноразово представляла інтереси ДП "Рибгосп "Цумань", в тому числі і у відносинах з Ківерцівською РДА, укладала від його імені правочини, а відповідач ніколи не висловлював заперечень стосовно укладених нею договорів, у Ківерцівської РДА не було сумнівів, що ОСОБА_5 діяла не в межах повноважень.

3.8. Крім того, судом враховано, що переможцем аукціону на право оренди гідротехнічних споруд стало ТОВ "Цумань-Риба", яке на момент проведення аукціону було орендарем спірних земельних ділянок, а спірні земельні ділянки не можуть використовуватися без гідротехнічних споруд.

3.9. Постановою колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у складі: Мамченко Ю.А., Саврій В.А., Огороднік К.М. рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

3.10. Постанова обґрунтована тим, що момент укладення додаткових угод від 08.06.2015 про припинення дії договорів оренди землі від 28.09.2011 ОСОБА_5 не була керівником (підписантом) ДП "Рибгосп "Цумань", рішення загальних зборів товариства про розірвання договорів оренди матеріали справи не містять.
3.11. Ківерцівська РДА, за висновками суду, не могла не знати про перевищення ОСОБА_5 повноважень щодо підписання спірних додаткових угод, оскільки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на день укладення оспорюваних додаткових угод про припинення договору оренди землі містилася інформація, що директором та підписантом ДП "Рибгосп "Цумань" є ОСОБА_9

3.12. Крім того, суд зазначив, що неучасть ДП "Рибгосп "Цумань" в аукціоні на оренду гідроспоруд не може свідчити про правомірність розірвання договорів оренди землі, оскільки на момент проведення аукціону позивач у справі в судовому порядку оскаржував спірні додаткові угоди і у нього були відсутні документи необхідні для участі у конкурсі. В свою чергу, ТОВ "Цумань-Риба" на аукціон було надано договори оренди земельних ділянок, які на той час оскаржувалися в судовому порядку у справі № 903/483/16 та які в подальшому було визнано недійсними.

3.13. Також суд зазначив, що ОСОБА_5, підписавши додаткові угоди про розірвання договорів оренди, як виконавчий директор ДП "Рибгосп "Цумань", в подальшому підписала з Ківерцівською РДА нові договори оренди тих самих земельних ділянок вже як директор ТОВ "Цумань-Риба", що свідчить про недобросовісність дій ОСОБА_5 як виконавчого директора позивача.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. Ківерцівська РДА у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4.2. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема, положень ЦК України, ЗК України, Закону України "Про оренду землі". Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги судові рішення у справі № 903/836/13, якими визнано недійсним рішення позачергових зборів ВАТ "Волиньрибгосп", проведених 06.06.2012, на яких було обрано членами спостережної ради ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, але трудові відносини з ОСОБА_5 на посаді виконавчого директора не припинились, а дії нових власників щодо зміни статуту ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп", враховуючи рішення судів по справі № 903/836/13, є протиправними.

4.3. Скаржник також зазначив, що ОСОБА_5 уклала додаткові угоди від імені ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" перебуваючи з останнім у трудових відносинах, що підтверджується, зокрема, трудовою книжкою ОСОБА_5, у якій відсутній запис про її звільнення з посади виконавчого директора.

4.4. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що при розгляді справи                 № 903/483/16 було визнано недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені з ТОВ "Цумань-Риба", є неправомірним, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017 судові рішення у цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

4.5. Крім того, скаржником наголошено, що судом апеляційної інстанції не дано оцінки доводам представників третіх осіб, що використання спірних земельних ділянок є неможливим без гідроспоруд, які на них розміщено, що позивач не має матеріальних та людських ресурсів для здійснення на вказаних земельних ділянках рибогосподарської діяльності.

4.6. У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги касаційної скарги.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. Волинська обласна державна адміністрація у відзиві підтримує вимоги касаційної скарги та просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

5.2 Від ДП "Рибгосп "Цумань" та ТОВ "Цумань-риба" із пропуском встановлених в ухвалі Верховного Суду від 21.06.2018 на підставі частини 4 статті 294 Господарського процесуального кодексу України строків, надійшли відзиви на касаційну скаргу, які залишаються касаційним судом без розгляду на підставі статей 118, 119 цього Кодексу у зв'язку із відсутністю правових підстав для їх поновлення.

5.3. Представник ТОВ "Цумань-Риба" у судовому засіданні підтримав вимоги касаційної скарги.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Переглянувши у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи судові рішення, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

6.3. Відповідно до частин 1-5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6.4. У статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

6.5. Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами. Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України). Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

6.6. Частиною 3 статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

6.7. Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

6.8. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

6.9. Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, слід враховувати таке.

6.10. Письмовий правочин може бути вчинено від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

6.11. Згідно з абзацом 1 частини 3 статті 92 ЦК України орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, зобов'язана не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення цього обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац 2 частини 3 статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

6.12. У зв'язку з наведеним слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачено законом (наприклад, абзацом 2 частини 2 статті 98 ЦК України); про відповідні обмеження було розміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

6.13. Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

6.14. Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до пункту 8.1 статуту ДП "Рибгосп "Цумань" (у редакції, чинній на момент укладення додаткових угод від 08.06.2015) органами управління підприємством є: 8.1.1 вищий орган - загальні збори учасників Товариства; 8.1.2 - директор товариства; 8.1.3 - директор підприємства. 

6.15. Разом з тим у пункті 8.2 статуту визначено, що до компетенції загальних зборів товариства входить, зокрема, прийняття рішень про розірвання договорів оренди, суборенди, застави основних засобів та нерухомого майна (землі, ставів, інших водних об'єктів тощо) підприємства; питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу підприємства.

6.16 У текстах додаткових угод від 08.06.2015 зазначено, що спірні угоди укладено орендодавцем - Ківерцівською РДА в особі голови Ткачука В.Є., що діє на підставі Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та орендарем - ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі статуту. 

6.17. Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.08.2016 з 21.12.2012 керівником (директором) та підписантом ДП "Рибгосп "Цумань" був ОСОБА_9.

6.18. У пункті 8.4 статуту ДП "Рибгосп "Цумань" передбачено, що директор, зокрема, вирішує усі питання діяльності підприємства, окрім віднесених до виключної компетенції власника, діє від імені підприємства без доручення в межах, встановлених статутом та рішенням власника. 

6.19. Відповідно до пункту 8.2 статуту ДП "Рибгосп "Цумань" вищим органом управління підприємства є загальні збори, до компетенції яких відноситься прийняття рішення про розірвання договорів оренди, суборенди, застави основних засобів та нерухомого майна (землі, ставів, інших водних об'єктів тощо) підприємства. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу підприємства.

6.20. Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент укладення додаткових угод від 08.06.2015 про припинення дії договорів оренди землі від 28.09.2011 ОСОБА_5 не була керівником (підписантом) ДП "Рибгосп "Цумань", рішення загальних зборів товариства про розірвання договорів оренди матеріали справи не містять.

6.21. Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості щодо юридичної особи - прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

6.22. Частиною 1 статті 18 вказаного Закону визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

6.23. Відповідно до наявного у справі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11 серпня 2016 року, з 21 грудня 2012 року керівником (директором) та підписантом ДП "Рибгосп "Цумань" є ОСОБА_9

6.24. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5, яка підписала додаткові угоди про припинення договорів оренди землі від імені ДП "Рибгосп "Цумань", не мала повноважень на їх підписання, оскільки не була керівником. При цьому, Ківерцівська РДА не могла про це не знати, оскільки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на день укладення спірних додаткових угод містилася інформація, що директором та підписантом ДП "Рибгосп "Цумань" є ОСОБА_9 Крім того, судом взято до уваги положення 8.2 статуту підприємства, відповідно до якого прийняття рішень про розірвання договорів оренди є виключною компетенцією загальних зборів товариства.

6.25. Твердження скаржника про те, що ОСОБА_5 на час підписання спірних додаткових угод була керівником ДП "Рибгосп "Цумань" та мала необхідний обсяг повноважень, спростовуються обставинами, встановленими апеляційним господарським судом та матеріалами справи, зокрема, статутом підприємства та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

6.26. Посилання скаржника на те, що Рівненський апеляційний господарський суд не дав оцінки доводам представників третіх осіб про те, що використання спірних земельних ділянок є неможливим без гідроспоруд які на них розміщені, що ДП "Рибгосп "Цумань" не має матеріальних та людських ресурсів для здійснення на вказаних земельних ділянках рибогосподарської діяльності, не сплачує обов'язкових платежів до бюджету, не приймається до уваги, оскільки це посилання не стосується предмета та підстав позову і не може впливати на рішення суду щодо законності додаткових угод про розірвання договорів оренди.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
7.2. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

7.3. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

7.4. За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, оскаржувану постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області залишити без задоволення. 

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду 14.05.2018 у справі № 903/612/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Є. Краснов

Судді                                                                                                  Г. Мачульський
                                                                                                    
                                                                                                              І. Кушнір