П О С Т А Н О В А
Іменем  України

04 липня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 905/448/17
Провадження № 12-95гс18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Уркевича В. Ю.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»,
відповідач - Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
 
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження справу № 905/448/17 Господарського суду Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 533 444,70 грн за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року (головуючий суддя Дучал Н. М., судді Будко Н. В., Сгара Е. В.) та ухвалу Господарського суду Донецької області від 27 березня 2017 року (суддя Матюхін В. І.).
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) заборгованості з виплати матеріального забезпечення застрахованим особам в сумі 533 444,70 грн.
2. Позов мотивовано невиплатою Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією відділення Фонду м. Донецька позивачу фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам у сумі 533 444,70 грн за переданими ним у липні - листопаді 2014 року заявами-розрахунками, на яку, за твердженням позивача, обов'язок зі здійснення таких виплат був покладений Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2240-III).
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Господарський суд Донецької області ухвалою від 27 березня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року, припинив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).
4. Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що цей спір є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки Фонд та його робочі органи, відповідно до покладених на нього законодавством завдань, здійснюючи контроль за використанням коштів, веденням та достовірністю обліку й звітності щодо їх надходження та використання, наділений контролюючими функціями, тобто є суб'єктом владних повноважень, спори за участю яких належать до юрисдикції адміністративних судів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У жовтні 2017 року ПАТ «Укртелеком» звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року й ухвалу Господарського суду Донецької області від 27 березня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. Касаційну скаргу мотивовано порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо належності розгляду цього спору до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач у цій справі не здійснював владних управлінських функцій щодо позивача, тому цей спір між двома суб'єктами господарської діяльності не є публічно-правовим і повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Узагальнений виклад позиції відповідача, наведеної в запереченнях на касаційну скаргу
7. Зі свого боку відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що Фонд є суб'єктом, який здійснює владні управлінські функції, тому цей спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
8. Також відповідач зазначив, що стягувана позивачем заборгованість є не коштами ПАТ «Укртелеком», а заборгованістю з матеріального забезпечення застрахованих осіб, яка виникла у зв'язку з неможливістю фінансування Фондом допомоги цим застрахованим особам на території міста Донецька, яке розташоване на тимчасово неконтрольованій території, до повернення його під контроль органів державної влади України або проведення змін щодо державної реєстрації відповідача на відповідній підконтрольній державі території.
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.
10. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції цього Закону касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
11. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 12 березня 2018 року поновив ПАТ «Укртелеком» строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, відкрив касаційне провадження та передав цю справу разом з касаційною скаргою ПАТ «Укртелеком» на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що підставою оскарження рішень судів попередніх інстанцій є порушення ними правил суб'єктної юрисдикції.
12. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 квітня 2018 року справу прийняла та призначила до розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
13. Визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду цієї справи, Велика Палата Верховного Суду керується таким.
14. Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
15. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (абзац 2 частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України у згаданій редакції).
16. Підвідомчість господарських справ установлена статтею 12 Господарського процесуального кодексу України (у вказаній редакції), згідно з пунктом 1 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів та інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.
17. Господарський процесуальний кодекс України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб'єктами господарювання (пункти 1, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).
18. Разом з тим згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Аналогічну норму закріплено в частині першій статті 19 цього Кодексу в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду. 
19. Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).
20. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначив, що Фонд у цій справі не здійснював владних управлінських функцій щодо позивача, тому відповідний спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства. Проте Велика Палата Верховного Суду не погоджується з указаними доводами з огляду на таке.
21. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначені Законом № 2240-III. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом (преамбула Закону № 2240-III). 
22. Відповідно до статті 1 Закону № 2240-III загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.
23. Згідно із частиною першою статті 9 зазначеного Закону Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Цей Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.
24. Згідно із частиною п'ятою статті 10 цього ж Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень є виконавчі дирекції відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі. Статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності може бути передбачено створення виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення. Виконавчі дирекції відділень підзвітні правлінням відділень та виконавчій дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та здійснюють свою діяльність від імені Фонду в межах і в порядку, передбачених статутом Фонду та положенням про виконавчі дирекції відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
25. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Фонд, здійснюючи покладені на нього законодавством функції з акумуляції страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин виконував владні управлінські функції.
26. Ураховуючи функції Фонду та зміст положень зазначених норм процесуального права, спірні правовідносини є публічно-правовими, тому цей спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
27. Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про необхідність розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.
28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.
29. Аналогічна норма передбачена й Господарським процесуальним кодексом України в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, за змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 якого господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
30. Таким чином, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах доводів касаційної скарги, Велика Палата Верховного Суду погоджується з їх висновками про наявність підстав для припинення провадження в цій справі (на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).
31. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення судів першої та апеляційноїінстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
33. Частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
34. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що оскаржувані судові рішення слід залишити без змін, а касаційну скаргу ПАТ «Укртелеком» - без задоволення.
Щодо судових витрат
35. За змістом частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
36. Зважаючи на те, що Велика Палата Верховного Суду не змінює судових рішень у цій справі та не ухвалює нового, розподіл судових витрат не проводиться.
Висновки щодо застосування норм права
37. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
38. Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Цей Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.
39. Ураховуючи наведене, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, здійснюючи покладені на нього законодавством функції з акумуляції страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин виконував владні управлінські функції, тому такі правовідносини є публічно-правовими, а відповідні спори не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.
Керуючись статтями 300-302, 308, 309, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року та ухвалу Господарського суду Донецької області від 27 березня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя | | | | В. С. Князєв
Суддя-доповідач | | | | В. Ю. Уркевич
Судді: | | Н. О. Антонюк | | Н. П. Лященко
| | С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| | В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| | Д. А. Гудима | | І. В. Саприкіна
| | В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| | О. С. Золотніков | | О. С. Ткачук
| | О. Р. Кібенко | | О. Г. Яновська
| | Л. М. Лобойко | |