ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  905/1857/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Селіваненка В.П., 
за участю секретаря судового засідання - Хоменко І.М.,

учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь",
представник позивача - Костікова О.О. адвокат (довіреність від 26.04.2018 № 09-18/6410, свідоцтво від 14.07.2010 № 3495), 
відповідач - публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця",
представник відповідача - Багнич О.А. адвокат (довіреність від 16.03.2018 № Ц/3-04/128-18, свідоцтво від 07.11.2007 № 1134),

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"
на рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017 (головуючий суддя Бойко І.А.),
ухвалу господарського суду Донецької області від 25.09.2017 (головуючий суддя Ніколаєва Л.В.)
та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2017 (головуючий Зубченко І.В., судді: Радіонова О.О. і Чернота Л.Ф.)
у справі № 905/1857/17
за позовом приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - Товариство),
до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (далі - Залізниця),
про стягнення 924 016,40 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Товариство звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Залізниці про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі                    924 016,50 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Залізницею було порушено строки доставки вантажу, встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому на неї покладається штраф, передбачений статтею 116 Статуту залізниць України.  
Рішенням господарського суду Донецької області від 06.09.2017 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із Залізниці на користь Товариства штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 277 204,95 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване правомірністю нарахування Товариством штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Водночас судом частково задоволено клопотання Залізниці про зменшення розміру штрафу та, відповідно, стягнуто штраф у розмірі, зазначеному в мотивувальній та резолютивній частинах рішення.
У подальшому Товариство звернулось до господарського суду Донецької області із заявою про виправлення описки, в якій останнє просило суд винести ухвалу про виправлення описки, допущеної у рішенні господарського суду Донецької області від 06.09.2017, а саме:
- мотивувальну частину рішення (аркуш 5) викласти в такій редакції: "Суд враховуючи положення пункту 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній до 15.12.2017) вважає можливим задовольнити частково його та зменшити нарахований штраф на 30%. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі  646 811,55 грн. за несвоєчасну доставку вантажу та стягненню з відповідача на користь позивача. Вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 277 204,95 грн. задоволенню не підлягають, у зв'язку із зменшенням суми стягуваного штрафу судом.";
- резолютивну частину рішення (абзац 2 та 3) викласти у такій редакції: "Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680,  м. Київ,                вул. Тверська, буд. 5; код ЕДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; код ЄДРПОУ 40150216) на користь приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, код ЄДРПОУ 00191158) штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 646 811,55 грн., судовий збір у розмірі 13 860,25 грн. У частині стягнення штрафу у розмірі 277 204,95 грн. відмовити".
Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.09.2017 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви Товариства. 
Ухвала мотивована тим, що судом не встановлено будь-яких описок чи арифметичних помилок щодо визначеного судом розміру штрафу, як у мотивувальній, так і у резолютивній частинах рішення, а вимоги, викладені у заяві Товариства, фактично направлені на зміну суті (змісту) судового рішення, що є недопустимим у силу приписів статті 89 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2017 рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017 та ухвала господарського суду Донецької області від 25.09.2017 залишені без змін з підстав, викладених у вказаних судових рішеннях.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що: у судовому засіданні 06.09.2017 було оголошено рішення, яким стягнуто із Залізниці штраф у розмірі 646 811,55 грн., а у частині вимог про стягнення штрафу у розмірі 277 204,95 грн. відмовлено (сума позовних вимог у розмірі 924016,50 грн. зменшена за клопотанням Залізниці на 30%), у той час як у резолютивній частині рішення зазначено про стягнення із Залізниці суми штрафу у розмірі 277 204,95 грн. та про відмову в частині стягнення штрафу у розмірі 646 811,55 грн. (сума позовних вимог у розмірі 924 016,50 грн. зменшена за клопотанням відповідача на 70%); виносячи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції, залишаючи її без змін, на порушення вимог статті 89 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), зачіпаючи суть самого рішення, постановили фактично нове рішення про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 277 204,95 грн., у той час як дійсною сумою, яка підлягала стягненню, є  646 811,55 грн., яка відповідає заявленій сумі (924 016,50 грн.), зменшеній на 30%; судами безпідставно зменшено розмір штрафу, який підлягає стягненню.
Від Залізниці відзив на касаційну скаргу не надходив.
Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.05.2018 № 880  у зв'язку з відпусткою судді Львова Б.Ю. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 905/1857/17, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Селіваненка В.П. 
Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що у червні 2017 Залізницею до станції призначення - Сартана Донецької залізниці згідно залізничних накладних, здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Товариство.
Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із   Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт",   Статуту залізниць України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за №457 (далі - Статут), та інших актів законодавства України, зокрема Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за  № 865/5086 (далі - Правила).
За приписами статті 909 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної. Аналогічні положення закріплені в статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.
Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки  вантажів  і  правила  обчислення термінів доставки  вантажів встановлюються Правилами,  виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається   доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами   залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки. 
Згідно з пунктом 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Пунктом 2.1 Правил передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. 
Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуття вантажу.
Пунктом 2.9 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наявних у матеріалах справи залізничних накладних вантаж доставлено з порушенням встановленого терміну, і в них не містяться відповідні відмітки, що свідчать про відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.  
Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктом підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
-           10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
-           20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
-           30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Судами попередніх інстанцій перевірено розрахунок Товариства штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, який становить 924 016,50 грн. та визнано його обґрунтованим та арифметично вірним.
Водночас Залізницею було подано клопотання про зменшення розміру штрафу до 15% від суми нарахованого штрафу.
Розглядаючи зазначене клопотання, суди встановили, що право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачено пунктом 3 частини першої статті 83 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).
Зазначена процесуальна норма реалізується судом у контексті дотримання ним норм   статті 233 ГК України  та частини третьої статті 551 ЦК України, якими передбачено дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.
При цьому Залізниця на підтвердження свого клопотання про зменшення суми штрафу посилалась на те, що вона знаходиться на території проведення антитерористичної операції, і дана обставина значно ускладнює транспортне сполучення та є основною причиною порушення строків доставки вантажів. Крім того, Залізницею подано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік, який підтверджує негативний вплив проведення антитерористичної операції на її доходи. 
З огляду на викладене та враховуючи майновий стан Залізниці, а також те, що порушення зобов'язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських правовідносин, суди дійшли висновку про можливість зменшити розмір нарахованого Товариством штрафу до розміру 277 204,95 грн. 
Разом з тим апеляційним судом встановлено, що в рішенні суду першої інстанції зазначено, що: "розглянувши клопотання відповідача про зменшення заявленого до стягнення штрафу, суд враховуючи положення пункту 3 частини першої статті 83 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) вважає можливим задовольнити частково його та зменшити нарахований штраф на 30% до розміру 277 204,95 грн.".
Проте, незважаючи на невірне зазначення судом першої інстанції розміру відсотків для зменшення штрафу, остаточно визначений розмір штрафу (277 204,95 грн.), що підлягає стягненню з Залізниці, є таким, що узгоджується з викладеними вище висновками.
Доводи Товариства про невідповідність розміру штрафу, стягнутого рішенням господарського суду Донецької області, розміру, який було оголошено в судовому засіданні, були відхилені апеляційним судом як не підтверджені належними доказами.
Що ж до доводів Товариства про порушення судами норм матеріального та процесуального під час винесення ухвали господарського суду Донецької області від 25.09.2017, якою відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки, то вони були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, яким встановлено, що за приписами статті 89 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суддя за заявою сторони чи державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення).
Вирішення питань, пов'язаних з виправленням описок чи арифметичних помилок, не потребує обов'язкового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідні процесуальні дії оформлюються ухвалами, які надсилаються учасникам судового процесу у встановленому законом порядку.
При цьому рішенням господарського суду Донецької області від 06.09.2017 позовні вимоги Товариства про стягнення 924 016,50 грн. задоволено частково. Стягнуто із Залізниці штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 277 204,95 грн. В іншій частині позовних вимог (стягнення штрафу в розмірі 646 811,55 грн.) відмовлено.
Часткове задоволення позовних вимог пов'язане з частковим задоволенням клопотання Залізниці про зменшення розміру нарахованого штрафу. Так, з мотивувальної частини рішення вбачається, що на підставі статті 233 ГК України, статті 551 ЦК України та статті 83 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) судом зменшено розмір штрафу: "на 30% до 277 204,95 грн.", тобто з суми 924 016,50 грн. до суми 277 204,95 грн. Таким чином, господарським судом остаточно визначено розмір штрафу, який підлягає стягненню із Залізниці (277 204,95 грн.), та, відповідно, суму штрафу, яка стягненню не підлягає (924 016,50 грн. - 277 204,95 грн. = 646 811,55 грн.). Аналогічні суми зазначені і в резолютивній частині рішення.
З огляду на викладене суди дійшли висновку про відсутність у мотивувальній та у резолютивній частинах рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2017 описок чи арифметичних помилок щодо визначеного судом розміру штрафу. При цьому вимоги, викладені у заяві Товариства, фактично направлені на зміну суті (змісту) судового рішення, що є недопустимим з огляду на приписи статті 89 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017). 
Посилання в касаційній скарзі на те, що: у судовому засіданні 06.09.2017 було оголошено рішення, яким стягнуто із Залізниці штраф у розмірі 646 811,55 грн., а в частині вимог про стягнення штрафу у розмірі 277 204,95 грн. відмовлено (сума позовних вимог у розмірі 924 016,50 грн. зменшена за клопотанням Залізниці на 30%), у той час як у резолютивній частині зазначено про стягнення з Залізниці суми штрафу у розмірі 277 204,95 грн. та про відмову в частині стягнення штрафу у розмірі 646 811,55 грн. (сума позовних вимог у розмірі 924 016,50 грн. зменшена за клопотанням відповідача на 70%); приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції, залишаючи її без змін, на порушення вимог статті 89 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), зачіпаючи суть самого рішення, постановили фактично нове рішення про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 277 204,95 грн., у той час як дійсною сумою, яка підлягала  стягненню є 646 811,55 грн., яка відповідає заявленій сумі (924 016,50 грн.), зменшеній на 30%; судами безпідставно зменшено розмір штрафу, який підлягає стягненню, - не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.
Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами було прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що надає підстави залишити їх без змін.
У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше прийняті у даній справі судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 304, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017, ухвалу господарського суду Донецької області від 25.09.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2017 у справі   № 905/1857/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                                             К. Пільков 
          
Суддя                                                                                                             В. Селіваненко