ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

26 червня 2018 року 
справа №456/1679/16-а (2-а/456/74/16)
адміністративне провадження №К/9901/16680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф., 
суддів: Гончарової І.А., Олендера І .Я., 
розглянувши у порядку письмового провадженя касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року у складі судді Микитчина І.М. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у складі колегії суддів Богаченка С.І., Рибачука А.І., Старунського Д.М. у справі №456/1679/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову від 1 червня 2016 року №1785/20917/16, якою його визнано винним у порушенні митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн. 

Позов мотивований тим, що оскільки, на його думку, передбачене частиною третью статті 470 Митного кодексу України правопорушення, не віднесене до триваючих, які передбачені у статті 467 цього кодексу, то накладення на нього адміністративного стягнення після спливу шестимісячного строку з для його вчинення є протиправним.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року позов задоволено, скасовано постанову в справі про порушення митних правил від 1 червня 2016 року №1785/20917/16 Львівської митниці Державної фіскальної служби про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, справу про адміністративне правопорушення закрито в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року скасовано в частині закриття справи про адміністративне правопорушення та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову в цій частині. В решті постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року залишено без змін.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про триваючий характер правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, і на цій підставі вважали, що відповідне адміністративне стягнення застосовується упродовж шести місяців з дня виявлення правопорушення. Позаяк адміністративне стягнення на позивача накладене після спливу шестимісячного строку з моменту виявлення правопорушення, то спірна постанова є неправомірною. При цьому моментом виявлення правопорушення суди вважали 12 листопада 2015 року - дату, в яку, за наявними у справі матеріалами, митним органом позивачу направлялись листи з викликом для надання пояснень з приводу невивезення транспортного засобу.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині закриття провадждення у справі про порушення митних правил, суд апеляційної інстанції, із посиланням на частину п'яту статті 529 Митного кодексу України, виходив з того, що процесуальний закон не наділяє адміністративний суд повноваженнями закривати провадження у справі про порушення митних правил. 

У касаційній скарзі митний орган доводить, що 12 листопада 2015 року не можна вважати датою, з якої слід починати відлік шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення, оскільки в цю дату у митного органу ще не було інформації про порушення позивачем строку доставки транспотрного засобу. Така інформація з'явилась лише 11 травня 2016 року та зафіксована у відповідному протоколі. Посилається на положення частини першої статті 494 Митного кодексу України з приводу того, що випадок виявлення порушення митних правил невідкладно фіксується уповноваженою посадовою особою органу доходів і зборів у протоколі, складеному за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.   

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.          
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.
30 січня 2015 року близько 00 год. 40 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці Державної фіскальної служби каналом «зелений коридор» громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Freelander», VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит». 

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАIC ДФС України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 11 травня 2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Листами Львівської митниці Державної фіскальної служби від 12 листопада 2015 року №13-70-26/Ф/29-14195 та від 7 квітня 2016 року № 6431/13-70-26/Ф/29 ОСОБА_1 запрошувався до Львівської митниці Державної фіскальної служби для надання пояснень щодо невивезення вказаного транспортного засобу та участі у складенні протоколу про порушення митних правил, однак він не з'явився.

11 травня 2016 року старшим державним інспектором ВМО №2 м/п «Грушів» Львівської митниці Державної фіскальної служби Ганіним О.В. складено протокол в справі про порушення митних правил №1785/20917/16. У протоколі вказано, що позивач перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного призначення більше, ніж на 10 діб, що є порушенням митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.

1 червня 2016 року заступником начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Мірошніченком М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1785/20917/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн.

За висновком митного органу, позивач 30 січня 2015 року ввіз транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «транзит» та підтвердження неможливості його доставки до митного органу позивач не надав, а тому перевищив строк транзитного перевезення, встановлений статтею 95 Митного кодексу України.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, однак відповідачем пропущено строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Така позиція обгрунтована тим, що митний орган виявив правопорушення, інкриміноване позивачу, 12 листопада 2015 року, коли було здійснено виклик позивача для надання пояснень з приводу невивезення транспортного засобу за межі території України, а не в момент складання протоколу про порушення митних правил - 11 травня 2016 року.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил регламентовано главою 69 Митного кодексу України.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Посилання митного органу на те, що саме протокол про порушення митних правил є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення порушення митних правил, і складається відповідною посадовою особою невідкладно у випадку виявлення правопорушення є правильним, разом з тим оцінюючі спірні відносини суди дійшли правильного висновку про те, що в момент виклику позивача 12 листопада 2015 року для надання відповідних пояснень митним органом вже було виявлене порушення митних правил, про що зазначено у відповідному листі, скерованому позивачу, оскільки його викликано саме з метою вирішення питання про складення протоколу про порушення митних правил та повідомлено про те, що у разі його неявки протокол буде складено відповідно до Митного кодексу України без його участі, були наявними всі обставини для його складання. 

Таким чином, момент виявлення адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачу, та його фіксування 11 травня 2016 року в результаті проведених контрольно-з'ясувальних заходів, спрямованих на встановлення обставин справи про порушення митних правил, є двома різними юридичними фактами, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій.
Відтак, накладення митним органом адміністративного стягнення спірною постановою у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн. є протиправним з огляду на сплив строку притягнення позивача до відповідальності.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення. 

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі №456/1679/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                        Р.Ф.Ханова

                                                                                                      І.А.Гончарова

                                                                                                      І.Я.Олендер