Постанова
Іменем України
 
27 червня 2018 року
м. Київ
справа № 212/6883/16-ц
провадження № 61-26830св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка»,
треті особи: первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року в складі судді              Колочко О. В. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області                 від 05 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Бондар Я. М.,               Зубакової В. П., Барильської А. П.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (далі -                       ПрАТ «Євраз Суха Балка»), треті особи: первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ПрАТ «Євраз Суха Балка», державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4, починаючи з 15 вересня  2005 року працював на підприємстві відповідача на посаді підземного кріпильника третього розряду на дільниці № 7 на шахті «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах. За результатами пройденого позивачем у березні 2016 року періодичного медогляду йому було встановлено діагноз з профзахворювання та протипоказано тяжку фізичну працю і працю в підземних умовах, що є безпосередніми умовами його праці й направлено до Українського НДІ промислової медицини на більш детальне обстеження. 02 листопада 2016 року за наказом ПрАТ «Євраз Суха Балка» № 206-ОС  ОСОБА_4звільнено з роботи за станом здоров'я, що перешкоджає роботі на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно проведено з порушенням встановленої законодавством процедури, зокрема його звільнено без попередньої згоди профспілки, без пропозиції переведення на легшу працю та на підставі протоколу ЛЕК, який не містить конкретних даних щодо стану здоров'я, разом з тим, проведення позачергового обстеження в зв'язку з неможливістю позивача виконувати свої обов'язки відповідачем проведено не було.
На підставі викладеного ОСОБА_4 просив визнати наказ № 206-ОС                     від 02 листопада 2016 року про звільнення незаконним і скасувати його; поновити на посаді підземного кріпильника третього розряду на дільниці          № 7 з повним робочим днем у підземних умовах на шахті «Ювілейна»               ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № 206-ОС від 02 листопада 2016 року, виданий ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» в частині звільнення ОСОБА_4 за станом здоров'я, що перешкоджає роботі, на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України.Поновлено ОСОБА_4 на посаді підземного кріпильника третього розряду шахти «Ювілейна» дільниця № 7 з повним робочим днем у підземних умовах у ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка». Стягнуто                          з ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 19 625,76 грн. Стягнуто з ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» у дохід держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивача звільнено з порушенням вимог трудового законодавства, зокрема, відповідачем не запропоновано легшу роботу, яка б відповідала його кваліфікації, а також не враховано обґрунтований висновок профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня          2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду.
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що протокол медичного огляду позивача не містив висновку про необхідність тимчасового або постійного переведення останнього на легшу роботу, тому відповідач не зобов'язаний був переводити його на таку роботу. Звільнення ОСОБА_4 відбулося відповідно до вимог трудового законодавства.
У жовтні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, висновки судів відповідають фактичним обставинам справи.
17 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Суди встановили, що  ОСОБА_4 працював на підприємстві відповідача, починаючи з 15 вересня 2005 року на посаді підземного гірника першого розряду з повним робочим днем в підземних умовах на шахті «Ювілейна» дільниця № 7 ВАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», а 26 січня 2006 року був переведений підземним кріпильником третього розряду шахти «Ювілейна» дільниця № 7 з повним робочим днем у підземних умовах.
Під час проходження чергового медогляду ОСОБА_4 встановлено професійне захворювання з діагнозом: радикулопатія попереково-крижова, переважно справа з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом, протипоказана тяжка фізична праця, робота в підземних умовах. Встановлено, що він підлягає направленню на обстеження в УкрНДІ промислової медицини з необхідною документацією для обстеження на профпатологію, що підтверджується протоколом № 108 засідання ЛЕК УкрНДІ промислової медицини від 10 березня 2016 року.
Наказами від 01 серпня 2016 року, від 15 серпня 2016 року, від 18 серпня 2016 року, від 07 вересня 2016 року відповідач неодноразово відстороняв ОСОБА_4 від роботи кріпильника дільниці № 7 шахти «Ювілейна» із збереженням середньої заробітної плати у періоди з 30 липня 2016 року             до 12 серпня 2016 року, з 29 липня 2016 року до 11 серпня 2016 року,                   з 13 серпня 2016 року до 26 серпня 2016 року, з 27 серпня 2016 року                    до 09 вересня 2016 року.
Наказом ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» від 02 листопада 2016 року ОСОБА_4 звільнено з посади кріпильника шахти «Ювілейна» на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України за станом здоров'я, що перешкоджає роботі, підстава - протокол ЛЕК № 108, з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.
Частиною першою статті 170 КЗпП України встановлено, що працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про охорону праці» працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я.
Згідно з частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про охорону праці» працівника, який за станом здоров'я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства.
На підставі викладеного суди дійшли вірного висновку, що підставою звільнення працівника на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України є незгода останнього на його переведення на іншу запропоновану відповідачем легшу роботу, яка відповідає його кваліфікації та стану здоров'я. Роботодавець має довести те, що звільнення працівника здійснено згідно вимог трудового законодавства.
Підставою для звільнення ОСОБА_4 став протокол № 108 засідання ЛЕК УкрНДІ промислової медицини від 10 березня 2016 року про встановлення професійного захворювання з діагнозом: радикулопатія попереково-крижова, переважно справа з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом, у зв'язку з чим йому протипоказана тяжка фізична праця, робота в підземних умовах. Встановлено, що він підлягає направленню до УкрНДІ промислової медицини з необхідною документацією для обстеження на профпатологію.
Суди встановили, що переліків вакантних посад, які пропонувалося позивачу для переведення на інше місце роботи в умовах праці, протипоказані йому за станом здоров'я, про що свідчать запропоновані вакансії підземного гірника та тракториста, які він може обіймати за фахом та кваліфікацією, а не за станом здоров'я. Однак, матеріали справи не містять доказів пропозиції відповідача щодо переведення позивача на іншу легшу роботу, якого потребує стан його здоров'я та відмову останнього в цьому.
Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Євраз Суха Балка» в своєму листі від 27 вересня 2016 року надала відповідачу обґрунтовану відмову на розірвання трудового договору з ОСОБА_4 за станом здоров'я на підставі пункту 2 частини першої             статті 40 КЗпП України.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про недотримання роботодавцем процедури звільнення ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України, тому останнього необхідного поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що протокол медичного огляду позивача не містив висновку про необхідність тимчасового або постійного переведення останнього на легшу роботу, тому відповідач не зобов'язаний був переводити його на таку роботу, оскільки вказані доводи спростовуються нормами матеріального права, зокрема частиною першою статті 170 КЗпП України, відповідно до якої працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.
Інші доводи касаційної скарги не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки такі аргументи втрачають правовий сенс за встановлених судами обставин.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
В.С. Висоцька
В. В. Пророк