ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року 
м. Київ
Справа № 914/8/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017
(головуючий суддя -Мирутенко О.Л., судді: Кравчук Н.М., Матущак О.І.)
та рішення Господарського  суду Львівської  області від 28.02.2017
(суддя Юркевич М.В.)
у справі № 914/8/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк"
до Фізичної особи-підприємця Миргород Світлани Іванівни
про стягнення 76423,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк"  в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" до фізичної особи-підприємця Славкіної М.А. звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Миргород Світлани Іванівни про стягнення 76  423,68 грн поліпшень орендованого майна.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поліпшення орендованого майна на загальну суму 95  036,87 грн, а з урахуванням амортизаційних витрат - залишкова вартість таких поліпшень складає 76  423,68 грн, які підлягають поверненню орендарю після звільнення орендованого майна та припинення договірних відносин за договором оренди від 10.02.2014. 

2. Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.02.2017 відмовлено ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"  в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" у задоволені позову повністю. Стягнуто з позивача 1  600,00 грн витрат по сплаті судового збору в дохід Державного бюджету України.

2.2. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2017 залишено без змін.

2.3. Судові рішення мотивовані таким.

2.3.1. За умовами укладеного між сторонами договору оренди, зокрема п.8.2, передбачено, що сторони погодили, що орендарю дозволяється за рахунок власних коштів встановлення охоронної, пожежної сигналізації та структурованої кабельної мережі без пошкодження мереж орендодавця та інших поточних ремонтів.

Суди встановили, що позивачем було здійснено ряд поліпшень орендованого майна, що узгоджується із вищенаведеним п. 8.2 договору, тобто встановлено як охоронну, так і пожежну сигналізації.

Проте умовами договору оренди передбачено, що такі поліпшення орендар може здійснити за рахунок власних коштів, що власне і було ним зроблено. Будь-якої компенсації відповідачем за такі поліпшення умовами договору не передбачено.

2.3.3. Крім того, суди дослідили, що відповідно до п.8.3 договору будь-які інші поліпшення, крім тих, які зазначені в п.8.2, можливі лише за письмовою згодою орендодавця. Окрім згаданих вище поліпшень, позивач також встановив у приміщенні броньовані конструкції та провів ремонт, проте  ним не було надано судам доказів, які свідчили б про те, що такі роботи були узгоджені з відповідачем. Письмової згоди останнього на проведення цих поліпшень суду теж не надано.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням та постановою судів попередніх інстанцій  позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову та рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

3.2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про неправильне застосування судами ст.778 ЦК України, якою визначено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, та ст.776 ЦК України про те, що наймач має право вимагати відшкодування вартості проведеного ним ремонту.

Скаржник наголошує, що ним проведено ряд робіт, в результаті яких відбулась модернізація, удосконалення та збільшення вартості орендованого приміщення. Відтак, на думку скаржника висновки судів попередніх інстанцій про відмову йому у задоволенні позову є необґрунтованими. 

3.3. У відзиві на касаційну скаргу відповідач заперечує проти доводів та вимог касаційної скарги позивача та просить відмовити у її задоволенні, залишивши без змін судові рішення, що оскаржуються. Позиція та доводи відповідача, якими аргументований відзив, цілком відповідають висновкам судів попередніх інстанцій.  

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості здійснених поліпшень орендованого майна. 

4.3. За приписами ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

4.4. Відповідно до ч.1, 2 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. 

4.5. Встановивши, що письмова згода власника приміщення (наймодавця) на здійснення позивачем поліпшень орендованого ним приміщення відсутня, а також те, що ряд поліпшень, виконані позивачем, взагалі не підлягають компенсації орендодавцем, суди дійшли вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій справі.

4.6. Скаржник зазначеного не спростував та не довів неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування ухвалених судових рішень.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги 

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.2. З огляду на зазначене вище у розділі 4 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги позивача  без задоволення, а рішення та постанови судів попередніх інстанцій, що оскаржуються, - без змін. 

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" залишити без задоволення. 
2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 та рішення Господарського  суду Львівської  області від 28.02.2017 у справі №914/8/17 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий  суддя                                                                      І. Ткач

Судді                                                                                                    О. Мамалуй

 Л. Стратієнко