Постанова
Іменем України
11 червня 2018 року 
м. Київ
справа № 130/827/16-ц
провадження № 61-11064св18
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
ОлійникА. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Жмеринського районного суду Вінницької області від                 23 травня 2016 року у складі судді Саландяк О. Я. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.,
ВСТАНОВИВ:
Уквітні 2016 року представник позивачаОСОБА_4 - адвокат         ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто») про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. Позовмотивованотим, що перед укладенням договору заявнику було надано реквізити для перерахунку грошових коштів. 12 січня2016 року ОСОБА_4  перерахував кошти у сумі 178 000 грн, а у  призначенні платежу вказано, що це «адміністративний платіж згідно договору фінансового лізингу № 2867 від 12 січня 2016 року». Після оплати, представник відповідача заповнила договір, у якому були дані, що не співпадали з попередніми домовленостями, а саме змінився предмет договору, з автомобіля «Fiat Doblo» пасажир 2013 року на автомобіль «FiatNEW Doblo». Також змінилась ціна договору з 178 000 грн на 471 900 грн. Враховуючи те, що кошти у великому розмірі вже були сплачені, заявник 12 січня 2016 року був вимушений підписати вказаний договір, який порушує права заявника. Просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з        ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» сплачені грошові кошти.
Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23травня  2016 року позов задоволено.Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 002867 від 12 січня2016 року, стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь позивачасплачені ним кошти у розмірі 178 000 грн, розподілено судові витрати.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що аналіз змісту оспорюваного договору фінансового лізингу від 12 січня 2016 року, укладеного між сторонами, дає підстави дійти висновку, що договір містить несправедливі умови, у ньому присутній дисбаланс прав та обов'язків на користь лізингодавця, використовується нечесна підприємницька діяльність. 
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилено. Заочне рішення Жмеринськогоміськрайонного суду Вінницькоїобласті від 23 травня2016 року залишено без змін. 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що умови договору фінансового лізингу, зокрема щодо адміністративного платежу, порушують принципи добросовісності і справедливості, що є підставою для визнання договору недійсним у зв'язку з істотним дисбалансом договірних прав та обов'язків сторін на шкоду заявника. Крім того, судом першої інстанції було враховано, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідач не зареєстрований як фінансова установа та не має відповідної ліцензії, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача статусу фінансової установи та ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, що відповідно до частини першої статті 227 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), є самостійною підставою для визнання правочину недійсним.
У вересні 2016 року ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» звернулося до суду з касаційною скаргою на ухвалені у справі судові рішення, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в позові. 
24 жовтня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто».
У лютому 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами попередніх інстанцій встановлено, що договір фінансового лізингу, який був укладений між сторонами, містить несправедливі умови, у відповідача відсутня ліцензія, договір нотаріально не посвідчений, проте  суди не врахували та не обґрунтували свої рішення, виходячи із спеціальних норм закону, які регулюють такий вид правовідносин як фінансовий лізинг. 
На момент підписання договору та додатків до нього заявник, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв'язку з його укладанням, питань щодо обсягу своїх прав та обов'язків не існувало. Форма укладеного між сторонами договору не була порушена, норми Закону України «Про фінансовий лізинг» не передбачають нотаріального посвідчення договорів лізингу, а передбачають лише письмову форму. Заявник не довів про несправедливість умов договору та не наведено жодного прикладу завдання йому шкоди. Судами не правильно вирішено питання щодо ліцензування фінансового лізингу, оскільки ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» не займається адмініструванням фінансових активів для придбання товарів у групах, а займається фінансовим лізингом відповідно до  положень Закону України «Про фінансовий лізинг», положенням якого не передбачено ліцензування, а регулятором видається довідка, на підставі якої здійснюється така діяльність, та не впроваджено ліцензійних умов для фінансового лізингу.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 11 вересня 2013 року у справі 6-40цс13, аналіз статті 18 Закону України &q? с;Про захист прав споживачів&qu;П; дає підстави дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін;  по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно - правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. 
07 грудня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 913 «Про затвердження ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг», в якій визначено порядок отримання ліцензії для провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг з фінансового лізингу. 
У ЦК України договір найму транспортного засобу врегульовано параграфом 5 (статті 798-805 ЦК України) глави 58 Розділу ІІІ Книги 5. Договір лізингу врегульовано нормами параграфа 6 цієї ж глави, тому з формально-юридичної точки зору лізинг є окремим видом цивільно - правових зобов'язань. 
Законодавством встановлено необхідність простої письмової форми договору фінансового лізингу, яка б визначала досягнення згоди сторонами щодо усіх істотних умов договору. Нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не вимагається. При цьому за бажанням сторін нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу може відбуватись у добровільному порядку за вимогою одного з учасників договору фінансового лізингу на підставі частин першої, четвертої статті 209 ЦК України. 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, постійна колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» без задоволення, а судових рішень - без змін.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що  12 січня                   2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (лізингодавець) та ОСОБА_4 (лізингоодержувач) укладено договір № 002867 фінансового лізингу з додатками (далі  - договір), за умовами якого предметом фінансового лізингу є автомобіль «Fiat NEW Doblo», комплектації PANORAMA, 1,3/дизель, механічна коробка передач, привід 4х2 (а. с. 15 - 20). Заявник сплатив на рахунок відповідача 178 000 грн, зазначивши у призначенні платежу «адміністративний платіж згідно договору фінансового лізингу 002867 від 12.01.2016» (а. с. 21).
Вартість предмета лізингу на момент укладання цього договору зазначається у пункті 8.2 договору, додатку № 1 та № 2. Лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність (отримати право власності на предмет лізингу) та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на термін та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах вказаного договору та згідно з положеннями чинного законодавства.
Згідно з пунктом 1.7 договору предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом терміну, який становить не більше 120 календарних днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмету лізингу у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у пункті 9.6 статті 9 вказаного договору.
Відповідно до пункту 5.7 договору на чинність цього договору не впливають будь-які обмеження або неможливість користування предметом лізингу внаслідок його часткового пошкодження, або внаслідок юридичних чи технічних або економічних причин, випадків надзвичайних подій чи форс-мажору. В таких випадках зобов'язання лізингоодержувача, в тому числі платіжні зобов'язання, залишаються чинними в повному обсязі.
Згідно з пунктом 8.2 договору сторони погодили, що вартість предмета лізингу на момент укладання договору становить 18 361,87 доларів США, що еквівалентно 471 900 грн і може змінюватися у випадку зміни обмінного курсу долара США до української гривні або в разі зміни відпускної ціни транспортного засобу у продавця.
Відповідно до пункту 9.7 договору кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховуються за вказаним договором у такому порядку: - адміністративний платіж, - авансовий платіж, - комісія за передачу предмета лізингу, - у разі наявності, різниця до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у пункті 9.4 статті 9 вказаного договору, або різниця до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у пункті 9.6 статті 9 вказаного договору.
Згідно з пунктом 12.1 договору лізингоодержувач, який не сплатив лізингові платежі, що передбачені в пункті 1.7 та не отримав транспортний засіб, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця та зазначення реквізитів особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. В такому випадку поверненню підлягає 60 % від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40 % лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12січня                  2016 року позивачем було сплачено 178 000 грн за договором фінансового лізингу № 002867.
Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. За змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.
Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»: умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.
Згідно  з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Згідно з частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. 
Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди встановили порушення його прав, укладеним договором, а також з урахуванням тієї обставини, що договір не був нотаріально посвідчений обґрунтовано стягнули з відповідача на користь заявника кошти у розмірі 178 000 грн.
Оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то пункт 1.4 договору, щодо усунення лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності та ін. суперечить положенням статті 808 ЦК України. 
Висновки судів не суперечать правовим висновкам, які викладено у постанові  Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі             № 6-2766цс15. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками судів щодо застосування норм матеріального права.
Доводи касаційної скарги, з урахуванням встановлених у справі обставин, не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій про стягнення коштів на користь позивача, тому не дають підстав для скасування судових рішень у справі, які ухвалено з дотриманням принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» залишити без задоволення.
Заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від                 23 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від                31 серпня 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
 
                                                                                                                        В.О. Кузнєцов
 
                                                                                                                        Г.І. Усик