ПОСТАНОВА
Іменем України

27 червня 2018 року 
Київ
справа №826/685/17
провадження №К/9901/15410/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/685/17
за позовом адвоката ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва, прийняту 12 червня 2017 року у складі головуючого судді Мазур А.С., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, постановлену 01 серпня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Земляної Г.В., суддів: Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.,
в с т а н о в и в :
У січні 2017 року адвокат ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративного позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягає у ненаданні адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит вих.№01-07/12/16 від 07 грудня 2016 року;
зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати адвокату ОСОБА_1 відповідь та копії відповідних документів на адвокатський запит вих.№01-07/12/16 від 07 грудня 2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувшись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом від 07 грудня 2016 року за вих.№01-07/12/16, обґрунтованої та повної відповіді він не отримав, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 12 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2017 року, позов задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягає у ненаданні адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит вих.№01-07/12/16 від 07 грудня 2016 року, з підстав, вказаних у листі від 15 грудня 2016 року №27-47034/16.
Зобов'язав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року за вих.№01-07/12/16, з урахуванням висновків даної постанови.
В іншій частині позову відмовив.
Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати їх рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування касаційної скарги зазначав, що висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки відповідачем надано належні докази направлення відповіді на запит позивача, позивачем не зазначено в чому саме полягає порушення його прав у межах спірних правовідносин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.
Касаційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що адвокат ОСОБА_1 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом від 07 грудня 2016 року за вих.№01-07/12/16, в якому просив надати інформацію з таких питань:
1. Чи було уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проведено інвентаризацію та оцінку майна ПАТ «Банк Форум» з метою формування ліквідаційної маси банку? Яка оціночна вартість ліквідаційної маси?
2. Чи було виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено акт із результатами інвентаризації та формування ліквідаційної маси ПАТ «Банк Форум»? Просимо надати завірену копію такого акту.
3. Чи здійснювався продаж майна ПАТ «Банк Форум» під час проведення ліквідаційної процедури? Просимо надати завірені копії документів щодо такого продажу.
4. Який розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» першої черговості задоволення був на початку ліквідаційної процедури та який їх розмір було задоволено протягом ліквідаційної процедури?
5. Який розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» другої черговості задоволення був на початку ліквідаційної процедури та який їх розмір було задоволено протягом ліквідаційної процедури?
6. Який розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» третьої черговості задоволення був на початку ліквідаційної процедури та який їх розмір було задоволено протягом ліквідаційної процедури?
7. Який розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» четвертої черговості задоволення був на початку ліквідаційної процедури та який їх розмір було задоволено протягом ліквідаційної процедури?
8. Який загальний розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» був на початку ліквідаційної процедури та який їх розмір було задоволено протягом ліквідаційної процедури?
9. Чи перевищував загальний розмір вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» оціночну вартість ліквідаційної маси?
10. Чи зверталась Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов'язаних осіб ПАТ «Банк Форум» із вимогою про відшкодування шкоди, відповідно до частини п'ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»? Чи отримувала відповідь на таке звернення? Чи зверталась до суду з такими вимогами? Просимо надати завірені копії документів щодо такого звернення, відповіді на нього та судових матеріалів.
11. Просимо надати копії інформації про стан здійснення ліквідації банку, яка щоквартально подається Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до Національного банку України.
До вказаного адвокатського запиту позивачем додано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордера.
У відповідь на вказаний адвокатський запит на адресу позивача направлено лист від 15 грудня 2016 року №27-47034/16, в якому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив останнього, що запитувана інформація щодо результатів оцінки активів ПАТ «Банк Форум», інвентаризації майна ПАТ «Банк Форум» та формування ліквідаційної маси; щомісячні результати продажу активів ПАТ «Банк Форум»; квартальна фінансова звітність ПАТ «Банк Форум», початок задоволення кредиторських вимог відповідної черги, продаж активів ПАТ «Банк Форум» розміщена на офіційному веб-сайті Фонду, де позивач може з нею ознайомитись. Також, вказаним листом позивача повідомлено, що Фондом було подано позовні заяви до Печерського районного суду міста Києва та до Господарського суду міста Києва відносно ОСОБА_2, однак, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2014 у справі №757/16901/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у справі №22-ц/796/13398/2014, позовну заяву Фонду залишено без задоволення; рішенням Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2014 року у справі №910/13022/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2014 року у задоволенні позову Фонду відмовлено.
Вважаючи вказану відповідь необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягала у ненаданні відповіді на адвокатський запит ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року вих.№01-07/12/16.
Верховний Суд погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанції та зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.
Відповідно до статті 12 вказаного Закону, суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Відповідно до статті 19 вказаного Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.
За змістом частини 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з частинами 1-3 статті 22 вказаного Закону, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
У силу частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти до висновку, що надана відповідачем листом від 15 грудня 2016 року №27-47034/16 відповідь на адвокатське звернення позивача є фактичною відмовою у наданні запитуваної інформації та матеріалів, оскільки зі змісту даного листа вбачається, що відповідачем надано лише інформацію в частині надання інформації про звернення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов'язаних осіб ПАТ «Банк Форум» до суду з вимогами про відшкодування шкоди; а в частині іншої запитуваної позивачем інформації та матеріалів повідомлено про її розміщення на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Отже, з урахуванням ненадання відповідачем запитуваної інформації та матеріалів (у повному обсязі) з підстави їх розміщення на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суди дійшли обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягає у ненаданні адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит вих.№01-07/12/16 від 07 грудня 2016 року, з підстав, вказаних у листі від 15 грудня 2016 року №27-47034/16. 
З метою належного способу захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суди правильно зобов'язали Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року за вих.№01-07/12/16, з урахуванням висновків викладених у постанові суду першої інстанції.
Верховним Судом відхиляються, твердження відповідача про відсутність порушених прав позивача у межах спірних правовідносин з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що до адвокатського запиту позивачем додано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордера, а у запиті зазначено, що позивач діє в інтересах його клієнта - гр. ОСОБА_4 
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, ані під час надання відповіді на адвокатський запит позивача, ані під час судового розгляду справи, не заперечувався факт наявності правовідносин між Фондом та ОСОБА_4 (зокрема в частині реалізації вказаним громадянином прав кредитора ПАТ «Банк Форум»). 
Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги  є обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Білоус
                                                                                                    Т. Г. Стрелець