ПОСТАНОВА
 
Іменем України

20 червня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 826/23214/15
Провадження № 11-132за18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача   Прокопенка О. Б.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ», Херсонська філія ДП «АМПУ» відповідно) про перегляд судових рішень у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (далі - ПАТ «СК «Укррічфлот») до ДП «АМПУ» про визнання протиправними дій, стягнення коштів,
УСТАНОВИЛА:
У жовтні 2015 року ПАТ «СК «Укррічфлот» звернулося до суду з позовом до ДП «АМПУ» в особі Херсонської філії ДП «АМПУ», у якому просило:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування канального збору із суден закордонного плавання;
- стягнути з відповідача на свою користь 407 932,13 грн на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 19 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовив.
За висновками судів попередніх інстанцій закріплені в абзаці другому пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 травня 2013 року № 316 «Про портові збори» (далі - Порядок), правила в частині, що стосується звільнення від сплати канального збору суден, які здійснюють плавання під Державним Прапором України внутрішніми водними шляхами в межах території України, поширюються лише на судна, які здійснюють каботажне плавання (перевезення).
Оскільки судна, власником яких є позивач, здійснюють перевезення між портами України та іноземними портами, що не відповідає  каботажним перевезенням, то ці судна не користуються пільгами зі сплати канального збору.
Вищий адміністративний суд України постановою від 9 березня 2017 року рішення судів попередніх інстанцій скасував, позовні вимоги задовольнив: визнав протиправними дії ДП «АМПУ» щодо нарахування канального збору із суден закордонного плавання та зобов'язав відповідача повернути ПАТ «СК «Укррічфлот» протиправно сплачений канальний збір у розмірі 407 932,13 грн.
Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судна позивача відповідають вимогам пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку та звільняються від сплати канального збору, а дії відповідача щодо нарахування канального збору є протиправними.
У червні 2017 року Херсонська філія ДП «АМПУ» звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд цього рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС) у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року. 
Підставою для звернення із цією заявою Херсонська філія ДП «АМПУ» зазначила неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права під час оскарження судового рішення, яке прийнято з порушенням встановленої законом юрисдикції, на підтвердження чого додала копії постанов Вищого господарського суду України від 3 квітня 2007 року у справі № 7/708, 10 березня 2011 року у справі № 6/108/10 та  30 жовтня 2012 року у справі № 5017/541/2012.
Заявник вважає, що позов у цій справі належить розглядати в порядку господарського судочинства, тому просить судові рішення скасувати, а провадження у справі закрити.
Верховний Суд України ухвалою від 26 червня 2017 року відкрив провадження в справі № 826/23214/15 та витребував цю справу з Окружного адміністративного суду міста Києва.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким КАС викладено в новій редакції.
Підпунктом 1 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону № 2147-VIII) установлено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.
12 січня 2018 року заяву Херсонської філії ДП «АМПУ» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 13 лютого 2018 року передав заяву на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі підпункту  2 пункту  1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону    № 2147-VIII).
За приписами підпункту 2 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції 
Закону № 2147-VIII) якщо адміністративна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним адміністративним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Оскільки справа за заявою Херсонської філії ДП «АМПУ» згідно із частиною другою статті 241 КАС (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду) підлягала розгляду на спільному засіданні судових палат в адміністративних та господарських справах Верховного Суду України, то її відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону № 2147-VIII) передано до Великої Палати Верховного Суду для розгляду, який за нормами підпункту 1 пункту 1 зазначеного розділу КАС здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 1 березня 2018 року прийняла до розгляду заяву Херсонської філії ДП «АМПУ» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року.
Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 8 червня 2018 року справу призначив до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши заяву Херсонської філії ДП «АМПУ» та доводи наведені у відзиві ПАТ «СК «Укррічфлот» і поясненні на відзив Херсонської філії ДП «АМПУ», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій установлено, що ПАТ «СК «Укррічфлот» отримало повідомлення від морських агентів про неможливість виходу суден, власником яких є позивач, з Херсонського морського порту у зв'язку з несплатою канального збору.
Листами від 11 вересня 2015 року № 05-01-01-08/55, від 22 вересня 2015 року                № 05-01-01-08/70, від 1 жовтня 2015 року № 05-01-01-08/83 та від 2 жовтня 2015 року № 05-01-01-08/86 ПАТ «СК «Укррічфлот» зверталося до ДП «АМПУ», у яких повідомляло про безпідставність і неправомірність нарахування та справляння канального збору з указаних суден.
ДП «АМПУ» листом від 11 вересня 2015 року № 26-14-19-138 повідомило позивача, що не погоджується з його вимогами та вважає виставлені рахунки правомірними.
З метою належного виконання зобов'язань перед контрагентами позивача та недопущення простою судна, що могло призвести до настання значних збитків, агенти ПАТ «СК «Укррічфлот» (за його погодженням) сплатили нарахований відповідачем канальний збір згідно з виставленими рахунками на загальну суму 407 932,13 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування канального збору із зазначених суден, ПАТ «СК «Укррічфлот» звернулося в суд.
Відповідно до пункту  2 частини першої статті 237 КАС (у редакції, чинній на час звернення із заявами до суду) підставами перегляду Верховним Судом України судових рішень у адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.
Як убачається із заяви Херсонської філії ДП «АМПУ», відповідач вважає, що суд касаційної інстанції розглянув спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки справляння портових зборів та надання судновласнику або його представнику рахунків/квитанцій з оплати портових зборів відносяться до обслуговування суден, що має здійснюватися лише на підставі укладених договорів.
На підтвердження своїх доводів відповідач надав копії постанов Вищого господарського суду України від 13 квітня 2007 року, 10 березня 2011 року та 30 жовтня 2012 року.
Так, Вищий господарський суд України у постанові від 13 квітня 2007 року переглядав судові рішення у справі за позовом Державного підприємства «Керченський морський торговий порт» до Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» про стягнення коштів за договором від 7 вересня 2001 року № Т 21-23 про надання портом послуг під час проходження суден відповідача Керч-Єнікальським каналом.
У постанові Вищого господарського суду України від 10 березня 2011 року спір стосувався стягнення заборгованості з лоцманського та канального зборів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік-Мерітайм» на корить Державного підприємства «Дельта-лоцман» (далі - ДП «Дельта-лоцман»), зокрема, щодо застосування пільги, визначеної пунктом 5.16 статті 5 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість».
Вищий господарський суд України відповідно до своєї постанови від 30 жовтня 2012 року переглядав рішення судів попередніх інстанцій у справі за позовом ДП «Дельта-лоцман» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське морське агентство»  про стягнення заборгованості за надання послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден, а також право проходження Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом суднами, які знаходяться під агентуванням відповідача.
Натомість спір у справі, що розглядається, стосується рішення відповідача щодо відсутності підстав для звільнення ПАТ «СК «Укррічфлот» від сплати канального збору відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду не погоджується з доводами Херсонської філії ДП «АМПУ» про те, що Вищий адміністративний суд України у постанові від 9 березня 2017 року, яка, на думку відповідача, прийнята з порушенням встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, по іншому ніж Вищий господарський суд України, у постановах наданих на порівняння, застосував норми процесуального права.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 242 КАС (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду) за наслідками розгляду справи більшістю голосів від складу суду приймається постанова, зокрема, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення. Верховний Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися (частини перша статті 244 КАС у згаданій редакції).
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 241, 242, 244 КАС (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду), підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону № 2147-VIII), Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити в задоволенні заяви Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання протиправними дій, стягнення коштів.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач | О. Б. Прокопенко
Судді:                                          Н. О. Антонюк | Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна | Н. П. Лященко
В. В. Британчук | Л. І. Рогач
Д. А. Гудима | І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська | О. М. Ситнік
О. С. Золотніков | О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко | В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв | О. Г. Яновська