ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  904/8992/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Білоуса В.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.; 

за участю представників:
Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Каракоця О.Р., 
Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень» - Кузьменка В.С.,
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень»
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 
у складі колегії суддів: Широкобокової Л.П. (головуючий), Подобєда І.М., Орєшкіної   Е.В.
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»
до Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень»
про визнання недійсним договору про внесення змін до кредитного договору.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції
1.          28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», банк, кредитор, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Племінний завод «Червоний велетень» (далі - ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», позичальник, відповідач) укладено Кредитний договір №  DNHSLON06919 (далі - Кредитний договір).
Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. А 1 Кредитного договору).
Згідно п. А 2 Кредитного договору ліміт цього Договору складає 150 000 000 грн, у тому числі на наступні цілі: в розмірі 150 000 000 грн - на реструктуризацію діючих кредитів шляхом рефінансування з частковою зміною валюти кредитування на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього Договору, для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п. 2.1.1. Договору, на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8. цього Договору.
Відповідно до п. А.3 Кредитного договору термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору). Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із значенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №  1 до Договору). 
2.          13.12.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін до Кредитного договору від 28.10.2016 № DNHSLON06919 (далі - Договір про внесення змін, оспорюваний договір), яким зміст Кредитного договору було викладено у новій редакції, та виключено умови щодо прав банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань за Кредитним договором; щодо форми відсоткової ставки та порядку її зміни; щодо права банку на договірне списання коштів з рахунків позичальника в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором; щодо черговості зарахування коштів на погашення заборгованості; щодо порядку зміни та розірвання кредитного договору; змінено строки нарахування неустойки за порушення умов договору та строки позовної давності; в повному обсязі було виключено відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором.
3.          Із боку позивача Договір про внесення змін укладався Першим Заступником Голови Правління банку - Керівником корпоративного VIP-Бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_9, що діє на підставі довіреності від 28.09.2015 № 3997-К-Н-Н, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каримовою  Н.С. 28.09.2015 за реєстром № 2699.
Пунктом 1 вказаної довіреності ОСОБА_11 уповноважений на укладання кредитних договорів, договорів на придбання майна, майнових прав та інших договорів (угод), пов'язаних із розміщенням коштів, за якими ПАТ КБ «Приватбанк» приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угод про забезпечення ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди з кожним клієнтом не повинна перевищувати 750 000 (сімсот п'ятдесят тисяч) доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди.

Обґрунтування позову
4.          17.10.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» до Господарського суду Дніпропетровської області подав позов до ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» про визнання недійсним із моменту укладання Договору про внесення змін від 13.12.2016 до Кредитного договору від 28.10.2016 № DNHSLON06919. 
Звертаючись із даним позовом, позивач вказував, що оспорюваний договір укладено ОСОБА_11 з перевищенням повноважень, наданих йому ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності від 28.09.2015 № 3997-К-Н-Н, а саме: було укладено угоду, сума якої перевищила 750 000 доларів США або еквівалентну вищеназваній сумі у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди, оскільки сума спірної угоди складає 150 000 000 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2016 складає 5 731 506, 65 доларів США. Тому, на думку позивача, Договір про внесення змін до Кредитного договору підписано з боку ПАТ КБ «Приватбанк» особою, яка не мала достатній обсяг повноважень на вчинення таких дій, що є недотриманням приписів статті 203 ЦК України та підставою для визнання Договору про внесення змін від 13.12.2016 до Кредитного договору від 28.10.2016 № DNHSLON06919 недійсним в судовому порядку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
5.          08.02.2018 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у задоволенні позову відмовлено, оскільки заступник Голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_11 на момент укладення оспорюваного договору мав право вчиняти угоди (правочини) щодо рухомого та нерухомого майна банку з лімітом повноважень у сумі 25 861 000 000 грн. Крім того, укладаючи спірний договір, ОСОБА_11 не приймав рішення про взяття банком на себе зобов'язань стосовно надання певної суми грошей, оскільки рішення про розмір ліміту (розмір кредиту) прийнято ще 28.10.2016 та зафіксовано у Кредитному договорі від 28.10.2016 №  DNHSLON06919. При цьому, за змістом довіреності від 28.09.2015 ОСОБА_11 має повноваження на укладення будь-яких угод, якими не визначається ліміт.
6.          Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір про внесення змін від 13.12.2016 до Кредитного договору від 28.10.2016 № DNHSLON06919, укладений між сторонами.   
Постанова мотивована тим, що при укладенні оспорюваного договору ОСОБА_11 діяв з перевищенням наданих йому повноважень згідно з довіреністю від 28.09.2015 № 3997-К-Н-Н.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
7.          ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» подано касаційну скаргу з проханням про скасування постанови суду апеляційної інстанції та про залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Посилання зроблені на неправильне застосування статті 92 ЦК України стосовно того, що для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Зазначено про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема щодо ліміту повноважень Першого Заступника Голови Правління банку, яким був ОСОБА_11 на момент укладення договору. Вказано про віднесення грошей до рухомого майна, у зв'язку з чим при укладенні спірного договору ОСОБА_11 не вийшов за межі наданих йому повноважень. За твердженням скаржника, мало місце наступне схвалення оспорюваного договору та невнесення цим договором змін стосовно суми кредитного ліміту.  
Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу
8.          02.07.2018 до Верховного Суду надійшов відзив від ПАТ КБ «Приватбанк» на касаційну скаргу ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», в якому з посиланням на безпідставність доводів касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права наведено прохання залишити без задоволення касаційну скаргу ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  - без змін.  

ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
Цивільний кодекс України 
Стаття 92. Цивільна дієздатність юридичної особи
1. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
2. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.
3. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
4. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.
Стаття 177. Види об'єктів цивільних прав
1. Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Стаття 179. Поняття речі
1. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.
Стаття 181. Нерухомі та рухомі речі
1. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.
2. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину
1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Стаття 215. Недійсність правочину
1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Стаття 241. Вчинення правочинів з перевищенням повноважень
1. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
2. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
9.          Доводи касаційної скарги щодо помилковості висновків суду апеляційної інстанції судова колегія вважає обґрунтованими виходячи з наступного.
10.          Колегія суддів констатує, що причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним оспорюваного Договору. 
11.          Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
12.          Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
13.          Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
14.          Частинами першою та третьою статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
15.          Згідно з частиною першою статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.
16.          Частинами першою та третьою статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
17.          За положеннями розділу 9 статуту банку, державну реєстрацію змін до установчих документів якого проведено 23.07.2015, органами управління банку є загальні збори акціонерів (учасників) банку (вищий орган банку), Наглядова Рада банку, Правління банку; органами контролю банку є Ревізійна комісія банку, Підрозділ внутрішнього аудиту банку.
18.          Відповідно до статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції, чинній на дату укладення оспорюваного Договору) виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).
19.          Згідно з частинами другою та третьою статті 244 ЦК України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
20.          Статтею 246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.
21.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 1 довіреності від 28.09.2015 № 3997-К-Н-Н, виданої банком в особі Голови Правління Дубілета Олександра Валерійовича, Першого Заступника Голови Правління банку - керівника корпоративного VIP-бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_11 уповноважено на здійснення від імені банку таких дій: укладати кредитні договори, договори на придбання майна, майнових прав та інші договори (угоди), пов'язані із розміщенням коштів, за якими банк приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угоди про забезпечення банком зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди з кожним клієнтом не повинна перевищувати 750 000, 00 доларів США або еквівалент вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди. Якщо зобов'язання клієнта перед банком за укладеною угодою забезпечується фінансовим покриттям на сто відсотків (тобто на рахунках, відкритих у банку, розміщені кошти, які забезпечують виконання зобов'язання клієнта по таких угодах), то угода може бути укладена на суму, що не перевищує 1 500 000, 00 доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладення угоди. За наявністю відповідного рішення Голови Правління, Правління, Кредитного Комітету або Спостережної Ради банку правочин може бути вчинений на суму, вказану в рішенні.
22.          Повноваження Першого Заступника Голови Правління банку визначені також статутом банку, державну реєстрацію змін до установчих документів, якого проведено 23.07.2015, тобто статутом у редакції на день укладення оспорюваного Договору.
23.          За змістом підпункту 9.4.6.2 статуту банку у відповідній редакції Перші Заступники Голови Правління в межах суми, що еквівалентна 400 000 доларів США, вчиняють правочини (укладають договори, угоди, підписують контракти, у тому числі і зовнішньоекономічні) з розпорядження рухомим та нерухомим майном банку, грошовими коштами, за умови, якщо ця сума складає менше ніж 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності та не перевищує граничну суму, встановлену підпунктом 25 пункту 9.3.3 цього статуту. Ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням Голови Правління, Наглядової Ради або загальних зборів, з урахуванням вказаних обмежень.
24.          Підпунктом 9.3.3 статуту банку у відповідній редакції визначена компетенція Наглядової ради банку. Зокрема, відповідно до абзацу 25 підпункту 9.3.3 статуту до компетенції Наглядової Ради належить встановлення обмеження у вигляді граничних сум (лімітів) для Правління банку на прийняття рішень по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку, а також для Голови Правління банку на укладення угод та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку.
25.          05.08.2016 відбулось засідання Наглядової Ради банку, на якому у відповідності з порядком денним вирішувалось питання про встановлення обмеження у вигляді граничних сум (лімітів) для Голови Правління, Генерального Заступника Голови Правління та Перших Заступників Голови Правління на укладання угод та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України.
26.          За результатами розгляду питання, включеного до порядку денного засідання Наглядової Ради банку, Наглядова Рада вирішила: на підставі абзацу 25 підпункту 9.3.3 пункту 9.3 розділу 9 статуту банку встановити на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, для Голови Правління, Генерального Заступника Голови Правління (діє без довіреності) та Перших Заступників Голови Правління (діють без довіреності) на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України (договорів застави, договорів іпотеки, додаткових договорів до договорів застави, додаткових договорів до договорів іпотеки, договорів про перехід до банку прав та обов'язків заставодавця або іпотекодавця  в зв'язку з переходом права власності на предмет застави або предмет іпотеки, кредитних договорів, додаткових угод до кредитних договорів тощо) без попереднього рішення Правління банку незалежно від кількості таких угод (правочинів), але завжди з урахуванням вказаної вище граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину).
27.          Результати засідання Наглядової Ради банку оформлені протоколом від 05.08.2016 № 43.
28.          Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наданої Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора станом на 31.12.2015, за якими розмір активів банку станом на 31.12.2015 складав 258 611 000 000 грн (вказана інформація розміщена на офіційному сайті Банку), 10% від розміру активів банку станом на 31.12.2015 складає 25 861 100  000 грн. 
29.          Отже, враховуючи рішення Наглядової Ради банку, оформленого протоколом засідання Наглядової Ради від 05.08.2016 № 43, яке прийняте у межах її компетенції, визначеної статутом банку, на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 було розширено повноваження Перших Заступників Голови Правління. Так, Перших Заступників Голови Правління уповноважено на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку з обмеженням у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, тобто до 25 861 000 000 грн. 
30.          Предметом спірних змін до Кредитного договору від 13.12.2016 є кредит на суму 150 000  000 грн, тобто предметом угоди є сума, яка не перевищує встановлене обмеження у 25 861 100  000 грн.
31.          Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що укладення такої угоди входило до повноважень Першого Заступника Голови Правління банку ОСОБА_11 та про відсутність підстав стверджувати, що Перший Заступник Голови Правління банку ОСОБА_11 уклав від імені банку договір, спрямований на здійснення розпорядження коштами, що перевищували ліміт суми угод, на укладення яких його уповноважено.
32.          Водночас відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.
33.          Судами встановлено, що після укладення оспорюваного Договору банком вчинені дії, що свідчать про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, що узгоджується з імперативними нормами статті 241 ЦК України. 
34.          Зокрема, укладення оспорюваного Договору та надання повноважень Першому Заступнику Голови Правління банку ОСОБА_11 для підписання цього договору погоджено зі сторони банку Кредитним комітетом ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується протоколом Кредитного комітету банку від 16.12.2016 № Э.МКК-DN.08.0.0.1/1-7359512.
35.          Вказаний протокол Кредитного комітету підписано Головою Правління банку - Дубілетом О.В.
36.          Крім того, судова колегія відзначає, що у рішенні Наглядової Ради банку, оформленому протоколом від 05.08.2016 № 43 зазначено про можливість розпорядження рухомим та нерухомим майном банку, а згідно з частиною першою статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.
37.          Частина перша статті 179 ЦК України визначає, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення; рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі (стаття 181 ЦК України).
38.          Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
39.          Таким чином, судова колегія констатує, що наявне у рішенні Наглядової Ради посилання щодо надання певних прав на «розпорядження рухомим та нерухомим майном» містить у собі поняття і грошових коштів (як рухомого майна).
40.          Крім того, оспорюваним Договором внесено зміни до Кредитного договору, які не стосуються розміру кредитного ліміту, розмір якого визначено Кредитним договором від 28.10.2016 № DNHSLON06919. Тобто, укладаючи оспорюваний Договір ОСОБА_11 не приймав рішення стосовно взяття банком на себе зобов'язань по наданню певної суми коштів, так як рішення відносно розміру ліміту (розміру кредиту) прийнято ще 28.10.2016 та зафіксовано у Кредитному договорі № DNHSLON06919.  
41.          Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про правильність рішення суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання оспорюваного Договору недійсним.
42.          Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 904/9090/17 і від 24.07.2018 у справі № 904/9111/17.

Б.                               Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43.          Верховний Суд з урахуванням наведених вище доводів вважає, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 у справі № 904/8992/17 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 - залишенню в силі, як таке, що відповідає закону. 

В. Судові витрати.
44.          У зв'язку з задоволенням касаційної скарги суд покладає на позивача витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 4 частини першої статті 308, статтями 312, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень» задовольнити.

2.          Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 у справі № 904/8992/17 скасувати, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 залишити в силі.

3.          Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) на користь Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень» (49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 6, каб.2Б, код ЄДРПОУ 00486770) 3  524 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

4.          Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.  

5.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                    В.В. Білоус
                                                                                                    С.В. Жуков