П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ         
 
7 червня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 800/291/17
Провадження № 11-455сап18            
                    
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Прокопенка О. Б.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О.С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю секретаря судового засідання Бондар О. А.,
учасників справи:
позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача - Склярук Ю. В.,
розглянула у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року (головуючий Коваленко Н. В., судді Гімон М. М., Гриців М. І., Стародуб О. П., Кравчук В. М.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до ВРП, у якому просила (з урахуванням уточнення позовних вимог від 25 січня 2018 року):
- визнати незаконним рішення (акт) ВРП від 20 червня 2017 року № 1638/0/15-17 про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_3 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково; 
- зобов'язати ВРП повторно вирішити питання щодо внесення подання Президентові України про призначення ОСОБА_3 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 вересня 2017 року відкрив провадження у цій справі.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Відповідно до пункту 1 розділу VII «Перехідні положення»розділу 3 зазначеного Закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, підпунктом 5 пункту 1 передбачено, що позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 5 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 до ВРП про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС залишив без розгляду.
Залишаючи позов ОСОБА_3 без розгляду, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду керувався тим, що вонатричі підряд не з'явилася у судові засідання без поважних причин, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за неможливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача. 
Не погодившись із цим рішенням з підстави порушення судом норм процесуального права, а саме пунктів 1, 4 частини другої статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_3 подала до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначену ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Судуяк суду першої інстанції у цій справі. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 зазначає, що 15 лютого 2018 року не з'явилася в судове засідання, бо хворіла донька, на підтвердження чого надала суду відповідну довідку. 22 березня 2018 року вона брала участь у судовому засіданні в іншій справі, про що повідомила суд та надала копію повідомлення про виклик.
Про судове засідання, що відбулося 15 квітня 2018 року ОСОБА_3 повідомлена не була, оскільки відповідна повістка їй направлена на адресу Черкаського окружного адміністративного суду, зі штату якого вона відрахована. Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що про нову адресу для листування суд повідомляла, вказуючи її в уточненні до позовної заяви та відповіді на відзив.
ОСОБА_3 вважає, що суд обмежив її право на доступ до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Представник ВРП у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти вимог ОСОБА_3, вважає їх безпідставними й такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач погоджується з висновком суду щодо неповажності причин повторного неприбуття ОСОБА_3 у судове засідання. Зазначає, що визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків. Представник ВРП вважає доводи ОСОБА_3 про обмеження її права на доступ до суду передчасними й такими, що не заслуговують на увагу.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 10 травня 2018 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року та призначила справу до розгляду в судовому засіданні.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та аргументи відзиву представника ВРП, заслухавши позивача і представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ВеликаПалата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення та дійшла висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_3 з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. 
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).
Відповідно до статті 124 КАС судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення -учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси -шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси -шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Суд установив,що1 лютого 2018 року в судове засідання з'явились ОСОБА_3 та представник ВРП. За заявою сторони судове засідання відкладено на 15 лютого 2018 року.
14 лютого 2018 року ОСОБА_3 подала клопотання про витребування протоколів засідань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) від 29 січня 2015 року та 6 квітня 2016 року в частині розгляду питання про рекомендацію її на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково та відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю витребуванням нових доказів. ОСОБА_3 просила розглянути заявлене клопотання за її відсутності у зв'язку із захворюванням доньки.
У судове засідання, призначене на 15 лютого 2018 року, ОСОБА_3 не з'явилась. Цього дня суд відмовив у задоволенні її клопотання про витребування доказів, розгляд справи відклав на 22 березня 2018 року.
21 березня 2018 року ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з викликом 22 березня 2018 року в судове засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду щодо розгляду апеляційної скарги Черкаського окружного адміністративного суду на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Черкаського окружного адміністративного суду про скасування наказу.
У судове засідання 22 березня 2018 року ОСОБА_3 не з'явилась, причини її неявки суд визнав неповажними. Розгляд справи суд відклав на 5 квітня 2018 року.
4 квітня 2018 року ОСОБА_3 подала клопотання про витребування протоколів засідань ВККС від 29 січня 2015 року та 6 квітня 2016 року в частині розгляду питання про її рекомендацію на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково та відкладення розгляду справи у зв'язку з заявленим клопотанням. ОСОБА_3 просила проводити розгляд справи по суті за її участі.
У судове засідання 5 квітня 2018 року ОСОБА_3 не з'явилась. При цьому суд вважав, що про дату, час та місце судового розгляду позивач повідомлена належним чином.
Однак з таким висновком суду першої інстанції Велика Палата Верховного Суду погодитися не може.
Як убачається з позовної заяви (уточненої), відповіді на відзив, клопотання про відкладення розгляду справи від 21 березня 2018 року, клопотань про витребування доказів та відкладення розгляду справи від 13 лютого та 4 квітня 2018 року, ОСОБА_3 указала таку адресу для листування: АДРЕСА_1, 18000.
У матеріалах справи є копія наказу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року № 151-0 про відрахування ОСОБА_3 зі штату Черкаського окружного адміністративного суду 27 жовтня 2017 року (а.с. 137).
У повістці про виклик у судове засідання, призначене на 5 квітня 2018 року, зазначено адресу позивача: АДРЕСА_2, 18000 (а.с. 188). Проте на конверті та бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначено іншу адресу: бульвар Шевченка, 117, м. Черкаси, 18002            (а.с. 189, 190). Тобто повістку про виклик ОСОБА_3 направлено не на адресу, вказану нею для листування, а на адресу Черкаського окружного адміністративного суду, у якому вона вже не працювала.
ОСОБА_3 стверджує, що повістку про виклик у судове засідання на 5 квітня 2018 року не отримала. 
За таких обставин висновок суду про те, що ОСОБА_3 належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду, є помилковим.
Крім того, ухвалюючи рішення від 5 квітня 2018 року про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, поза увагою суду залишилося її клопотання про витребування доказів та відкладення розгляду справи, яке надійшло до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 4 квітня 2018 року. 
За пунктом 4 частини першої статті 320 КАС підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ухвалюючи рішення про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду порушив норми процесуального права, залишивши без розгляду позов ОСОБА_3, яка не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання хоч і просила розглядати справу за її участю.
За таких обставин ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 243, 250, 266, 308, 312, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року скасувати.
3. Адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
У повному обсязі постанова складена 18 червня 2018 року.
 
Головуючий | В. С. Князєв
Суддя-доповідач | | О. Б. Прокопенко |
Судді: | Н. О. Антонюк | Н. П. Лященко |
| С. В. Бакуліна | Л. І. Рогач |
| Д. А. Гудима | І. В. Саприкіна |
| В. В. Британчук | О. М. Ситнік |
| О. С. Золотніков | О. С. Ткачук |
| О. Р. Кібенко | В. Ю. Уркевич |
| Л. М. Лобойко | О. Г. Яновська |