ПОСТАНОВА
Іменем України

30 травня 2018 року 
Київ
справа №552/2270/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12594/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стрелець Т. Г.,
суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши у судовому засіданні без виклику сторін адміністративну справу №552/2270/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, прийняту колегією суддів у  складі головуючого судді - Кононенко З.О., суддів: Бондара В.О., Калитки О.М.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до  Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №669058 від 23.04.2016р. та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
2.          Позовна заява мотивована тим, що позивач здійснив зупинку свого автомобіля на узбіччі дороги в кінці перехідної ділянки розширення проїзної частини у вигляді відкритої «кишені», а не на посадковому майданчику зупинки громадського транспорту «Алмазна», як вказано в оскаржуваній постанові інспектора поліції.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          Постановою Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
4.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року скасовано постанову  Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року та прийнято нову, якою позов задоволено.  Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС 2 №669058 від 23.04.2016р.  
6.          Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскаржувана постанова ПС 2 №669058 від 23.04.2016р., всупереч вимогам статті 276 КУпАП, винесена відразу ж після виявлення правопорушення, безпосередньо на місці його вчинення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема, права користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звернулося із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
8.          Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 вересня 2016 року відкрив провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року.
9.          Верховний Суд ухвалою від 21 травня 2018 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу. 
10.          Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.           Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
11.1.          Із відеозапису, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом,  чітко видно факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, а саме - стоянки на місці зупинки громадського транспорту.
11.2.          За приписами статті 258 КУпАП, у  разі  вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими  органами  (посадовими  особами)  на місці вчинення   правопорушення   виноситься   постанова  у  справі  про адміністративне  правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання протоколу.
12.          Аргументи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.
12.1.          Позивач зупинив свій автомобіль за 78 метрів від місця зупинки громадського транспорту, що підтверджується наданими на огляд суду фотоматеріалами.
12.2.          Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулось із порушенням статті 276 КУпАП, без складання протоколу, чим суттєво порушено права позивача, гарантовані статтею 268 КУпАП. 
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.            Постановою серії ПС2 № 669058 від 23 квітня 2016 року, прийнятою інспектором Управління патрульної поліції м. Полтави рядовим поліції ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого частини 1 статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
14.           Відповідно до зазначеної постанови, 23.04.2016 року о 16-15 год. в м. Полтава по вул. Калініна в напрямку вул. 23 Вересня водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом NASSAN X-Trail д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку (стоянку) на посадковому майданчику зупинки громадського транспорту «Алмазна», чим порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
15.          Конституція України.
15.1.          Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Кодекс адміністративного судочинства України. 
16.1.          Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
16.2.          Пункт 19 статті 4. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
16.3.          Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
16.4.          Стаття 19. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
16.5.          Стаття 341. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
16.6.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16.7.          Стаття 77. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.  Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
17.           Кодекс про адміністративні правопорушення України.
17.1.          Стаття 245. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
17.2.          Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
17.3.          Стаття 254. Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.
17.4.           Стаття 258. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
17.5.          Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
17.6.           Стаття 283. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
17.7.           Стаття 279. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
18.          Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.
18.1.           Пункт 1 та 2 розділу III. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
18.2.           Пункт 9 розділу ІІІ. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
19.           Закону України «Про дорожній рух».
19.1.          Стаття 16. Водій зобов'язаний виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
19.2.          Стаття 41. Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
20.          Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 111.
20.1.          Пункт 1.1. Ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
20.2.          Пункт 1.9. Особи (далі ПДР України), які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21.           Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
22.          Аналізуючи доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
23.          Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.
24.          Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.
25.           Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, оскільки вона мала бути складена відповідно до статті 276 КУпАП - за місцем вчинення правопорушення, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, означає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
26.           З цього приводу колегія суддів зазначає, що Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»  внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у  разі  вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими  органами  (посадовими  особами)  на місці вчинення порушення   виноситься   постанова  у  справі  про адміністративне  правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання відповідного протоколу.  
Дані норми кореспондуються із положеннями пунктів 2, 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Із вищезазначеного слідує, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
27.           Щодо доводів позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.
28.          Із фото ,наданих позивачем, та диску з відеозаписом, наданим відповідачем, судом першої інстанції встановлено, що автомобіль позивача ОСОБА_1 був припаркований в кінці розширення проїзної частини, тобто «кишені» облаштованої як місце посадки пасажирів та зупинки маршрутних транспортних засобів на зупинці громадського транспорту «Алмазна». 
Згідно робочого проекту «Реконструкції вул.Калініна від вул.23 Вересня до вул. Грушевського у м. Полтава» та схеми до нього видно, що зупинка громадського транспорту «Алмазна», а саме посадковий майданчик, облаштована у вигляді «кишені» для заїзду маршрутних транспортних засобів.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому підстави для задоволення позову - відсутні.
29.           За правилами статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
30.           Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне  скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.
31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають
32. Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.
2.Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року - скасувати.
3.Постанову  Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року - залишити без змін.
4.Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                     Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                                       О.В.Білоус
І.Л.Желтобрюх