Постанова
Іменем України
26 червня 2018 року
м. Київ
справа  №  219/7230/17 
провадження № 51- 85км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора                                         ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2017 року та Апеляційного суду Донецької області від 7 вересня 2017 року у кримінальному провадженні № 42017051610000045 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 Кримінального кодексу України (далі – КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня             2017 року, залишеною без змін рішенням Апеляційного суду Донецької області від  7 вересня 2017 року, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК, закрито та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку  із дійовим каяттям.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що в період з 4 січня 2016 року по травень 2017 року, обіймаючи посаду інженера з техніки безпеки та охорони праці ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД», в порушення вимог Закону України «Про охорону праці», Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, пункту 2.2 посадової інструкції інженера з техніки безпеки та охорони праці ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД», затвердженої директором ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД» 4 січня 2016 року, пунктів 6, 11 додатка 2 «Перелік видів робіт підвищеної небезпеки» до «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, допускав до роботи на багатопаливних автозаправних станціях ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД» операторів, які не пройшли спеціального навчання і перевірки знань із пожежної безпеки, з використанням обладнання та газопроводів, на які відсутня документація, що би підтверджувала б їхній безпечний стан, а також допускав ведення робіт підвищеної небезпеки з експлуатацією устаткування підвищеної небезпеки на багатопаливних АЗС без одержання дозволу Територіального управління Держпраці у Донецькій області на проведення робіт підвищеної небезпеки, що  створювало загрозу загибелі працівників ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД» чи настання інших тяжких наслідків.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На думку прокурора, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 372 Кримінального процесуального кодексу (далі – КПК), так як не вказав у своєму рішенні обставини вчиненого кримінального правопорушення, не навів докази, на підставі яких дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння, а також не зазначив про наявність у його діях складу кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій органом досудового розслідування. Стверджує, що місцевий суд в ухвалі не обґрунтував, яким саме чином ОСОБА_6 сприяв розкриттю злочину, а тому вважає, що суд безпідставно застосував до обвинуваченого положення ст. 45 КК. Крім того, прокурор зазначає, що при перегляді справи суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів його скарги про неправильне застосування місцевим судом ст. 45 КК та не надав на них мотивованої відповіді, а тому вважає, що рішення апеляційного суду за своїм змістом не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. 
 Позиція учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор касаційну скаргу підтримав, просив судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Іншим учасникам було належно повідомлено судом про час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не прибули. Заяв про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.  
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як убачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 272 КК, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості. 
У підготовчому судовому засіданні 21 липня 2017 року ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям. Обґрунтовуючи наявність обставин для закриття кримінального провадження, обвинувачений у клопотанні вказав, що свою вину  у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення він визнає, у скоєному щиро кається, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину - організовував співпрацю правоохоронних органів із директором              ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД», який тривалий час у зв`язку з виробничою необхідністю перебував на тимчасово окупованій території, та проведення огляду двох автозаправних станцій із залученням спеціалістів Держпраці; надав  правоохоронним органам правовстановлюючі документи і технічну документацію на об`єкти підвищеної небезпеки; допомагав слідству в організації допитів працівників ТОВ «АВТОГАЗ-ЛЕНД», які виконують роботи пов`язані з підвищеною небезпекою. Також зазначив, що внаслідок його дій будь-яких шкідливих наслідків не заподіяно. 
При розгляді клопотання в суді першої інстанції прокурор у судовому засіданні проти його задоволення не заперечував.
Ураховуючи наявність необхідних для того обставин, місцевий суд клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнив та постановив ухвалу, якою на підставі ст. 45 КК звільнив його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, і кримінальне провадження щодо нього закрив. 
Згідно з ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як убачається зі змісту ухвали, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, місцевий суд взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, у скоєному щиро розкаявся, під час досудового розслідування активно сприяв у розкритті злочину, а також те, що внаслідок його дій будь-якої шкоди заподіяно не було, тобто фактично врахував усі ті обставини, що були встановлені досудовим слідством та наведені в обвинувальному акті і є підставою для застосування норми кримінального закону.
Зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що наявності підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності згідно з положеннями ст. 45 КК та правильності рішення, прийнятого судом першої інстанції, він не заперечує. Фактично суть доводів касаційної скарги прокурора зводиться до того, що, на його думку, зміст ухвали районного суду не відповідає вимогам ст. 372 КПК, оскільки в ній суд зазначив лише зміст обвинувачення, не навівши фактичних обставин, установлених органом досудового розслідування. Однак зазначена обставина жодним чином не впливає на правильність цього судового рішення і не ставить його під сумнів, а отже в Суду немає підстав  стверджувати про допущення місцевим судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в розумінні змісту ст. 412 КПК. Крім того,  встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи викладено в обвинувальному акті та сторонам добре відомі, у тому числі й прокурору. Правильність їх викладення в обвинувальному акті ніким з учасників під сумнів не ставиться.
Переглядаючи справу, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання місцевим судом вимог закону при прийнятті цього рішення, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовив.
Наведені у касаційній скарзі прокурора мотиви не спростовують правильності судових рішень і не містять переконливих доводів, які би дозволяли Верховному Суду дійти висновку, що їх було постановлено з істотними порушеннями норм процесуального права, які можуть поставити під сумнів законність цих судових рішень.
Зважаючи на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК,  Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2017 року та Апеляційного суду Донецької області від 07 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                     ОСОБА_3